Справа № 158/2131/25
Провадження № 1-кп/0158/154/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000458 від 18 липня 2025 року прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженця смт. Олика, Волинської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата Військової частини НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2022 року за ст. ч. 2 ст. 186 КК, ст.ст. 70,71 КК України України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 (шість) місяців, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 03.06.2024, невідбутий строк покарання 2 р. 3 м. 1 д.

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000458 від 18 липня 2025 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

09 вересня 2025 року від прокурора у кримінальному провадженні №0000458 прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 липня 2025 року, відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 12 вересня 2025 року включно.

На даний час ризики суспільної небезпечності обвинуваченого ОСОБА_5 передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, останній перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, чинити тиск на учасників кримінального провадження (потерпілого та свідків) з метою відмови останніх від надання показань з приводу відомих їм обставин вчиненого злочину, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином окрім того, наявні в останнього соціальні зв`язки, недостатні для попередження вчинення нових правопорушень, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на шістдесяти днів.

Прокурор в судовому засіданні подане ним клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення поданого прокурором клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила змінити її підзахисному, обраний щодо нього запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, кожного зокрема, думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама по собі тяжкість злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, в той же час суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Судом встановлено, що в провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000458 від 18 липня 2025 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження а № 0000336 від 18.05.2025, ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.07.2025 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 12 вересня 2025 року включно.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що може бути застосовано відносно нього, у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні даного кримінального правопрушення, дані що характеризують його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність тісних соціальних зв`язків, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.10.2024 № 299 вважається таким, що самовільно залишив місце несення служби, суд дійшов висновку, що існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд приходить до висновку про доцільність продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Стороною захисту не надано суду інших доказів, які б підтверджували доцільність зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу про продовження якого просить у клопотанні сторона обвинувачення, або ж у відмові в задоволенні клопотання.

Зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, оскільки останній, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема, ускладнює належний виклик таких осіб до суду, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що на даний час не відпала необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000458 від 18 липня 2025 року прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000458 від 18 липня 2025 року прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів до 07 листопада 2025 року включно.

Строк рахувати з моменту винесення ухвали 09 вересня 2025 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1