Справа № 204/8130/25
Провадження № 1-кс/204/2220/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю скаржниці ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000076 від 12 липня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000076 від 12 липня 2025 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що 19 березня2025 року за її заявою було внесено відомості до ЄРДР за фактом спричинення фізичного болю його малолітньому сину ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в під`їзду житлового будинку. 29 липня 2025 року слідчим ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в дніпропетровській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000076 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Однак, з постановою слідчого категорично не погоджується, оскільки в матеріалах справи міститься відео запис на якому видно як ОСОБА_8 схопив дитину за шию, що є прямою насильницькою дією. Сам же син заявниці чітко вказав на агресію, крик та захоплення за шию та ліву руку. Таким чином, слідством не вірно було кваліфіковано дії, оскільки вказано на відсутність фізичного болю, проте визначення болю. Є суб`єктивним, а не медичним і цього достатньо для складу ч. 1 ст. 126 КК України. Наявність тілесних ушкоджень н є обов`язковою. Дитина зазначає, що відчула біль, а об`єктивні ознаки насильницького контакту є очевидними. ОСОБА_7 був засуджений 28 травня 2024 року за епізод, який стосується одного конкретного факту нанесення удару на дитячому майданчику. Проте, дана постанова стосується дій, які відбувались того ж дня проте пізніше у під`їзді будинку захоплення дитини за шию та ліву руку. Це й факт має самостійне кримінально-правове значення, інше місцем, час та механізм. Таким чином, йдеться не про повторне покарання, а про відповідальність за окремий злочин, який не був предметом розгляду в попередньому судовому провадженні. Тому, вважає, що постанова про закриття порушує права її дитини на захист, спричинивши дитині моральну шкоду, що й стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні скаржниця підтримала свою скаргу та наполягала на скасуванні постанови про закриття кримінального провадження, з зазначених обставин та підстав у скарзі.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважає постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою, оскільки з цих обставин вже є вирок суду.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження та постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути подані заявником та іншими особами протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СД ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000076 від 19 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

29 липня 2025 року старшим дізнавачем СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000076 від 19 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавач посилається на те, що з оглянутого відео з камер спостереження, які були надані ОСОБА_3 вбачається, що малолітній ОСОБА_6 раптово намагався нанести удар в обличчя ОСОБА_7 , але ОСОБА_7 встиг ухилитися та схопив останнього за руки та за шию, що останній не продовжував свої протиправні дії. Вказане провадження відкрито на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпра за заявою ОСОБА_3 про вчинення насильницьких дій щодо її малолітнього сина ОСОБА_6 з боку ОСОБА_7 вдарив дитину, чим спричинив йому біль без тілесних ушкоджень. Зазначені події були частково предметом кримінального провадження № 0000374 від 2 вересня 2023 року, яке завершилось обвинувальним вироком суду за ч. 1 ст. 125 КК України. Додаткові епізоди були перевірені під час досудового розслідування, та за результатами оцінки всіх доказів не встановлено фактичних обставин, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_7 умислу на спричинення фізичного болю або здійснення насильницьких дій щодо малолітнього потерпілого. Таким чином, відсутні будь-які відомості, які могли б вказувати на факт умисного спричинення фізичного болю потерпілому.

Згідно з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що дізнавач є самостійним учасником кримінального провадження, та при здійсненні своїх повноважень має право самостійно приймати процесуальні рішення, у тому числі щодо проведення слідчих (процесуальних) дій.

Під час розгляду скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя має перевірити законність та обґрунтованість прийняття такого рішення слідчим.

При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Тобто, таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та з`ясування зазначених нею обставин, які виключають провадження і обумовлюють прийняття рішення про закриття.

Таким чином, норми кримінально-процесуального законодавства регламентують недопустимість необґрунтованого та невмотивованого рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою старшого дізнавача СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29 липня 2025 року, було закрито кримінального провадження №0000076 від 19 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Органом досудового розслідування було проведено допит потерпілого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , громадянина ОСОБА_7 , проведено огляд відео запису з камер спостереження, встановлених на 6 поверсі будинку АДРЕСА_1 , виконано всі вказівки прокурора.

З протоколу допиту громадянина ОСОБА_7 вбачається, що під час конфліктної ситуації, яка виникла між ним та батьком потерпілого, неповнолітній почав проявляти агресію та намагався його вдарити, тому він був вимушений захищатися. При цьому, умислу на завдання фізичного болю він не мав, а лише стримував протиправні дії ОСОБА_11 . Просив звернути увагу на те, що неповнолітній два роки нічого не казав про завдання йому болю і тільки зараз почав акцентувати на цьому увагу.

Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2024 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. З вказаного вище вироку вбачається, що кримінальне провадження було розпочато саме за фактом дій, які мали місце 23 серпня 2023 року та за цими обставинами винного притягнуто до відповідальності.

Відтак, з врахуванням викладених обставин, всіх проведених слідчих дій, проведених допитів потерпілого та свідків, здійсненого огляду відеозапису та наявності судового рішення про визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд приходить до висновку, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є вмотивованою та обґрунтованою, винесеною на підставі зібраних доказів та належної їх оцінки.

За таких обставин, старший дізнавач СД ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження на законних підставах, а тому відповідна постанова скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 40-1, 110, 219, 284, 303-309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000076 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1