Справа №463/5823/25
Провадження №1-кс/463/5877/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

26 червня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стрілки Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який не має на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк 2 місяці.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом особою, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Зокрема, 30 травня 2025 року близько о 08 год. 42 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки FORD модель FOCUS реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі, що проходить вулицею Максима Кривоноса, поблизу будівлі № 1, в місті Львові, порушуючи вимоги чинних Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, а саме:

- Розділу 1, пунктів:

1.3 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими);

1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

1.10 (в частині значення терміну «дорожня обстановка» (сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом) та «пішохідний перехід»);

- Розділу 2 пункту 2.3 (підпунктів «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

- Розділу 18, пункту 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), що виразилось в тому, що він керуючи вищевказаним технічно справним транспортним засобом, рухаючись у правій смузі руху у напрямку від вулиці Винниченка до вулиці Опришківська в місті Львові, проявив неуважність та неналежне стеження за дорожньою обстановкою та її зміною, під час руху на транспортному засобі не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1 ПДР та дорожньою розміткою 1.14.1 цих Правил, який знаходиться поблизу будівлі № 1 вулиці Максима Кривоноса в місті Львові, маючи можливість виявити, як на такий перехід вийшла та стала по ньому рухатись зліва направо відносно траєкторії руху керованого ним транспортного засобу пішохід ОСОБА_7 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, без причин технічного характеру здійснив наїзд на вказану пішохода.

Внаслідок вищевказаних порушень Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у виді травматичного розходження сагітального шва з поширенням лінії перелому на лобну кістку, передню та задню стінки лобної пазухи, вогнищевий забій головного мозку, підшкірної гематоми тім`яної ділянки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без проведення звуко та відеофіксації, просив клопотання задовольнити. Зазначив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинене кримінальне правопорушення передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 8 років позбавлення волі, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, може незаконно впливати на потерпілого. Вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки останній є працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не страждає. Крім того, репутація підозрюваного істотно зіпсована, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

У зв`язку з цим прокурор вважає, що найменш суворий вид запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Підозрюваний до судового засідання подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Враховуючи думку прокурора, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання 30.05.2025 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0001035 за ч. 2 ст. 286 КК України.

25 червня 2025 року ОСОБА_6 слідчим за погодженням з прокурором, в порядку та в спосіб, передбачений КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із додатками (схемою та фототаблицею), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , відеозаписом настання пригоди, протоколами слідчих експериментів із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , висновками судових експертиз та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні, в тому числі, в умовах введеного у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу воєнного стану кримінального правопорушення, яке належать до категорії тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

А тому суд клопотання слідчого задовольняє та вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід на строк 2 місяці починаючи з 26.06.2025 року до 25.08.2025 року включно (в межах строків досудового розслідування, які розпочалися 25.06.2025 року (повідомлення підозрюваному про підозру), з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178,179,194,196, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді суду;

2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали становить 2 місяці: починаючи з моменту проголошення ухвали 26.06.2025 року до 25.08.2025 року включно (в межах строків досудового розслідування). Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого. У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1