Справа №:755/6870/25
Провадження №: 1-кс/755/1489/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2025 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС криміналіста 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майора юстиції ОСОБА_9 , подане в межах кримінального провадження № 0000125 від 23.04.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, депутата Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_10 , 2020 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

установив:

Слідчий в ОВС - криміналіст 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майор юстиції ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що відповідно до рішення № 1 сесії Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 8 скликання від 01.12.2020 «Про початок повноважень депутатів Підгородненської міської ради» визнано повноваження новообраного депутата вказаної ради ОСОБА_8

ОСОБА_8 01.12.2020 як новообраний депутат Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 8 скликання прийняв присягу депутата, після чого йому вручено посвідчення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації (далі - РФ) проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року вводиться воєнний стан.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України, дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, зокрема - Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, який діяв до 10.11.2024.

Досудовим розслідуванням установлено, що, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи депутатом Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області 8 скликання, достовірно знаючи, що в Україні введено правовий режим воєнного стану, 28.10.2024 близько 14.00 години знаходячись поблизу с. Спаське Підгородненської міської територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, під час вчинення вимагання у ОСОБА_11 грошових коштів неіснуючого боргу в сумі 2 500 000 (два з половиною мільйони) доларів США та отримавши відмову останнього, наніс йому кілька ударів кулаками в область обличчя та тулуба.

У той же час в ОСОБА_8 виник умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 з метою заволодіння належним йому майном, а саме наручним годинником фірми «Apple Watch 7 series 45 mm». Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_11 , демонструючи ніж, який у нього був заздалегідь приготований, зірвав з руки останнього наручний годинник фірми «Apple Watch 7 series 45 mm», який поклав собі до кишені штанів та, у невстановлений досудовим розслідуванням час перевіз до свого робочого кабінету, розташованому в будівлі 81 по вул. Козенця в с. Спаське Дніпровського району Дніпропетровської області.

Під час проведення обшуку в робочому кабінеті ОСОБА_8 в будівлі 81 по вул. Козенця в с. Спаське Дніпровського району Дніпропетровської області виявлено та вилучено годинник «Apple Watch 7 series 45 mm», вартістю з урахуванням зносу станом на 28.10.2024 - 4646,67 грн (чотири тисячі шістсот сорок шість гривень шістдесят сім копійок).

Унаслідок вчинення розбійного нападу з погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 завдав йому матеріальної шкоди на суму 4646,67 грн (чотири тисячі шістсот сорок шість гривень шістдесят сім копійок).

Зазначив, що є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисники - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , кожен окремо, заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що відомості до ЄРДР за вказаним кримінальним провадженням №0000125 внесені 23.04.2025 року, проте правопорушення, за яким ОСОБА_8 пред`явлено підозру, вчинене 28.10.2024 року, отже вказані обставини були відомі стороні обвинувачення ще задовго до вручення письмового повідомлення про підозру, крім того в тексті повідомлення про підозру відсутня інформація про дату та час проведення обшуку, а також про кримінальне провадження в рамках якого вказаний годинник вилучено.

Стверджували, що сторона обвинувачення навмисно ініціювала внесення відомостей до ЄРДР задля безпідставного позбавлення волі особи, оскільки в рамках іншого кримінального провадження ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді застави, яку внесено та 23.04.2025 року при виході з установи попереднього ув`язнення ОСОБА_8 вручене повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000125 від 23.04.2025 року, та в подальшому порушуючи право на захист підозрюваного, не забезпечивши йому належний правовий захист, не допустивши захисників за договором, було вручено нове повідомлення про підозру та затримано їх клієнта.

Затримання ОСОБА_8 відбувалось з грубим порушенням вимог КПК України, оскільки застосування положень ст. 208 КПК України є об`єктивно неможливим в даних обставинах кримінального провадження, а вимоги ст. 615 КПК України, не дозволяють затримання особи, якій не було повідомлено про підозру.

Крім того, захисники наголошували, що стороною обвинувачення, в даному кримінальному провадженні, використовуються докази з іншого кримінального провадження №0000066 від 30.10.2024 року на підставі ст. 222 КПК України, однак дана норма не дає права використання таких матеріалів у іншому кримінальному провадженні. Отже, обґрунтовуючи повідомлення про підозру в рамках даного кримінального провадження №0000125, слідчий не може посилатися на докази здобуті в рамках іншого кримінального провадження №0000066.

Наголошували, що в порушення вимог ст. 216 КПК України, слідчі органів безпеки України не здійснюють досудове розслідування за ст. 187 КК України. При цьому, жодних дій, в порядку ст. 218 КПК України, щодо визначення підслідності здійснено не було. Сторона обвинувачення розслідує кримінальне провадження №0000066, яке не має жодного відношення до даного кримінального провадження, по якому окремо не визначено підслідність за ГУ СБУ в АР Крим.

Зазначили, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки не доводить наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків. Так, ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України не підтверджений, оскільки підозрюваний будучи впевненим у своїй невинуватості щодо інкримінованого правопорушення, навпаки зацікавлений у проведені повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_8 є особою, яка має стійкі соціальні зв`язки та глибоко інтегрована в суспільне життя, не вчиняв жодних дій, які б свідчили про наміри уникнути від кримінальної відповідальності або залишити територію України, протягом останніх років неодноразово надавав допомогу ЗСУ, систематично здійснював волонтерську діяльність, чому є письмові підтвердження. Має на утриманні малолітню дочку, при цьому старша дочка також займається активною громадською діяльністю. Звертає увагу, що ОСОБА_8 працював усе життя, враховуючи його особу як директора ТОВ АПК «Спаський», займається благодійною діяльністю, є меценатом, бере активну участь у соціальних заходах, є організатором спонсорських заходів на підтримку закладів освіти, підтримує військовослужбовців та їх родини. Діяльність ОСОБА_8 оцінена та визначена представниками різних галузей. Крім того, маються листи-звернення до компетентних органів з проханням звільнення ОСОБА_8 з-під варти. Зауважує про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 та низки захворювань.

Також захисники наголошували, що стосовно ОСОБА_8 у іншому кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у виді застави та він добровільно виконував покладені на нього обов`язки. Той факт, що нове повідомлення про підозру вручене одразу після звільнення ОСОБА_8 з-під варти, не є підставою вважати, що він може переховуватись, а навпаки лише демонструє бажання сторони обвинувачення забезпечити повторне тримання під вартою не з огляду на реальні ризики, а виключно з міркувань утримання особи під контролем.

Зазначали, що ризик знищення або спотворення доказів ОСОБА_8 , є припущенням, таким, що не відповідає реальному стану речей, оскільки в рамках кримінального провадження №0000125, органом досудового розслідування не здійснено жодних нових слідчих дій, які б могли підтвердити існування ризику, а наявні докази, в тому числі годинник Apple Watch, здобуті в рамках іншого кримінального провадження, за яким обрано запобіжний захід у виді застави.

Ризик впливу на свідків та експерта є необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування всі необхідні особи вже допитані, більше того, частина доказової бази, на яку спирається слідство, походить з іншого кримінального провадження, що свідчить про попередню фіксацію, незалежну від даного провадження, крім того експертиза годинника вже проведена, а жоден експерт не має повноважень змінювати вже складений висновок. При цьому ризик вчинення іншого кримінального провадження стороною обвинувачення належним чином не обґрунтований.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на доводи захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та показав, що йому надано доручення на затримання прибути за адресою: Поправки 14а, по приїзду надано протокол затримання, з яким він ознайомився та підписав, також він викликав швидку допомогу, оскільки у ОСОБА_8 було погане самопочуття, був присутнім також під час виконання вимог ст. 278 КПК України. ОСОБА_8 дійсно повідомляв, що в нього є інші захисники, однак прокурор зазначив, що в даному кримінальному провадженні повноваження захисників відсутні. Підозру вручав прокурор.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання та зазначив, що не визнає свою причетність до вказаного кримінального правопорушення, зазначив, що має маленьку доньку, яка його чекає, запевняв, що є добропорядною людиною, яка працює з 16 років, 20 років займається сільським господарством. Вказав, що саме потерпілий винен йому 2 мільйоні доларів, і щоб не віддавати гроші, ініціював затримання. За особисті кошти допомагає ЗСУ. Зазначив, що інше кримінальне провадження, яке перебувало у суді щодо нього закрито відповідно до ст. 49 КК України у 2023 році.

Заслухавши прокурорів та з`ясувавши думку захисників і підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, документи надані стороною захисту, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Щодо дотримання вимог ст. 216, 218 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Визначаючи у ст.216 КПК України підслідність органів досудового розслідування, в тому числі підслідність слідчих органів безпеки, законодавець в цій статті не встановлює конкретні повноваження цих органів, зокрема не наділяє їх виключною компетенцією розпочинати розслідування кримінальних проваджень за відповідними статтями КК України.

У названій статті йдеться про «здійснення» такого розслідування цими органами, без конкретизації моменту його початку, що, у поєднанні з положеннями ч. 2, 5 ст. 218 КПК України, свідчить про те, що законодавець допускає можливість початку та проведення досудового розслідування будь-яким органом досудового розслідування, однак лише до визначення уповноваженою особою належного до певного кримінального правопорушення органу.

Крім того, одразу після початку досудового розслідування може існувати необхідність проведення невідкладних слідчих (розшукових) дій чи здійснення повідомлення про підозру затриманій особі в стислі строки (ч.2 ст. 278 КПК України). Очевидно, що у зазначених випадках вести мову про зміну підслідності є недоречним, оскільки це може призвести до втрати доказів у кримінальному провадженні і, як наслідок є порушення прав суспільства та держави на своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізацію реальних та потенційних загроз національним інтересам у сферах правоохоронної діяльності.

Статтею 216 КПК України визначається підслідність кримінальних правопорушень за органами, уповноваженими на розслідування цих кримінальних правопорушень (предметна підслідність), а ст. 218 КПК України - за територією вчинення кримінального правопорушення (територіальна підслідність).

Як вбачається з цих двох норм, лише ст. 218 КПК України, зокрема її ч. 2, містить вказівку на необхідні дії слідчого у випадку здійснення ним досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке йому не підслідне, а саме: якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Той факт, що ст.216 КПК України не містить такої вказівки не означає, що на предметну підслідність не поширюється зазначене правило щодо здійснення слідчим досудового розслідування до визначення прокурором іншої підслідності.

Так, зі змісту ст. 214 КПК України вбачається, що законодавець, з метою уникнення затягування початку досудового розслідування внаслідок тих чи інших причин, передбачає обов`язок слідчого своєчасно внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати проведення досудового розслідування, навіть якщо розслідування цього кримінального правопорушення не віднесене до його компетенції.

З огляду на те, що слідчий не наділений правом визначення підслідності кримінального провадження, він продовжує проведення у ньому всіх можливих та необхідних слідчих (розшукових) дій до того моменту, коли прокурор, відповідно до своїх повноважень, визначить іншу підслідність.

Зазначена послідовність дій слідчого і прокурора є загальною у питанні зміни підслідності кримінального провадження як предметної, так і територіальної, незважаючи на те, що закріплена лише положеннями ст. 218 КПК України.

Порядок реалізації правоохоронними органами наданих їм повноважень щодо здійснення кримінального провадження визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч.1 ст. 1 КПК України).

Ефективність здійснення кримінального судочинства значною мірою залежить від результативності проведення досудового розслідування, метою якого є забезпечення суду доказами у кримінальному провадженні для того, щоб останній міг виконувати покладену на нього функцію правосуддя.

У п.5 ч.1 ст.3 КПК України надається визначення терміну «досудове розслідування», яким є стадія кримінального провадження, що починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, стадія досудового розслідування пов`язана з прийняттям ключових для подальшого розгляду кримінального провадження процесуальних рішень, зокрема складання і вручення повідомлення про підозру (ст.ст. 277, 278 КПК України).

У кримінальному провадженні № 0000125 від 23.04.2025 року, реалізуючи передбачені ч.2 ст.218 КПК України обов`язки, слідчий розпочав та здійснює досудове розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим перебуває кримінальне провадження № 0000066, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 р., за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289, ч.2 ст.262, ч.2 ст. 366-2 КК України.

Ухвалою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 листопада 2024 року, у провадженні 51-5185впс24, передано матеріали за клопотанням прокурора: 1-кс/487/6596/24; 1-кс/487/6614/24; 1-кс/487/6615/24 у кримінальному провадженні №0000066 від 30 жовтня 2024 року (ЄУН 487/9718/240) за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146 КК України, з Заводського районного суду м. Миколаєва до Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до рапорту слідчого в ОВС криміналіста 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим майора юстиції ОСОБА_9 від 23.04.2025 року, ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066, відомості про яке 30.10.2024 року внесені в ЄРДР за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289, ч.2 ст.262, ч.2 ст. 366-2 КК України. Досудове розслідування розпочате за заявою військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , викрали його та незаконно позбавивши волі утримували більше доби на базі відпочинку, яка належить останньому, що супроводжувалось побиттям, а також вимаганням грошових коштів у сумі два з половиною мільйони доларів США, а також здійснити переоформлення корпоративних прав у підприємстві, в якому потерпілий є директором, нібито за борг. Крім того, ОСОБА_8 заволодів автомобілем потерпілого, яким користувався впродовж подій 28.10.2024 року, а також табельною зброєю. Крім того, в ході слідства встановлено, що безпосередньо 28.10.2024 року ОСОБА_8 діючи в умовах воєнного стану під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , з руки останнього зірвав належний йому годинник марки «Епл Вотч», який у подальшому було вилучено на робочому місці ОСОБА_8 , згідно висновку експерта вартість годинника становить понад 4646, 67 грн.

23.04.2025 року внесені відомості до ЄРДР № 0000125 за фактом нападу ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Надалі, слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 23.04.2025 року, слідчим в ОВС - криміналіст 3 відділу слідчого управління (з дислокацією в м.Київ) Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим майором ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження внесеного в ЄДР за № 0000125, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України за адресою: м.Київ, вул. Дегтягівська, 13, відповідно до положень ст. ст. 40, 104-107, 131-132, 208-211, 213, 615 КПК України, затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний протокол підписаний понятими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , захисником ОСОБА_7 .

23.04.2025 року ОСОБА_16 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З долучених до клопотання додатків вбачається, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_16 складене та підписане виконувачем обов`язків керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_17 .

Письмовим дорученням виконувача обов`язків керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_17 доручено групі прокурорів у кримінальному провадженні № 0000125 вручити письмове повідомлення про підозру депутату Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_16 .

Кримінально-процесуальне законодавство не містить вимоги винесення окремої постанови про доручення вручення повідомлення про підозру. Перебування прокурора ОСОБА_3 у складі групи прокурорів надає йому повноваження для вчинення відповідної процесуальної дії стосовно виконання доручення виконувача обов`язків керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_17 .

Та обставина, що відповідне доручення викладено не у вигляді окремого документу, а на останньому аркуші письмового повідомлення про підозру, не впливає на його чинність.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 від 30.10.2024, 08.11.2024, у ході яких останній підтвердив доводи, викладені в заяві та факт вимагання та позбавлення його волі ОСОБА_8 , зокрема під час додаткового допиту 08.11.2024 року зазначив, що під час побиття його у полі, ОСОБА_8 зірвав його годинника Apple Watch, додавши під час допиту скріншот з програми, а також вказав, що ОСОБА_8 погрожував йому ножем, який у подальшому передав одному із своїх поплічників (а.с. 38, 42); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 , під час якого він впізнав осіб, які були присутні під час вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_8 ; висновком судово-медичної експертизи № 042-1806-2024 від 01.11.2024 згідно з яким ОСОБА_11 , заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до легкого тілесного ушкодження; протоколом проведення обшуку від 08.11.2024 за адресою АДРЕСА_3 , у ході якого вилучено наручний годинник фірми «Apple Watch 7 series 44 mm», грошові кошти, набої, зброю, автомобілі та інше (а.с. 154-164); висновком судової товарознавчої експертизи від 25.11.2024 № 10/6 згідно з яким вартість наручного годинника фірми «Apple Watch 7 series 45 mm» з урахуванням зносу станом на 28.10.2024 - 4646,67 грн (чотири тисячі шістсот сорок шість гривень шістдесят сім копійок) (165-175).

Твердження сторони захисту про недопустимість використання доказів у кримінальному провадженні № 0000125 з іншого кримінального провадження №0000066, не заслуговують на увагу, оскільки постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на АР Крим та м. Севастополь ОСОБА_3 від 23.04.2025 року надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування, зібраних у кримінальному провадженні №0000066 від 30.10.2024 року, які мають суттєве значення для забезпечення розслідування кримінального провадження №0000125 від 23.04.2025 року для їх використання у кримінальному провадженні, що узгоджується з нормами КПК України.

Слід зазначити, що дійсно обраний прокурором спосіб отримання матеріалів іншого кримінального провадження, які на думку прокурора, мають значення для даного кримінального провадження, не визначений діючим процесуальним законодавством, але і чіткої заборони використання копій таких матеріалів з іншого провадження немає, а тому належність та допустимість таких копій, необхідно вирішувати в кожному конкретному випадку, з урахуванням положень ч.5 ст.99 КПК, перевірки неможливості надання їх прокурором в оригіналах та в сукупності з іншими матеріалами справи, що під час розгляду данного клопотання слідчий суддя зробити не зможе, натомість у вказаній ухвалі не посилається на протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Перевіряючи доводи сторони захисту щодо навмисного ініціювання внесення відомостей до ЄРДР задля безпідставного позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя зазначає наступне.

Дійсно, згідно ухвали Київського апеляційного суду від 22.04.2025 року, в рамках кримінального провадження №0000066, ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2025 року про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, скасовано та постановлено нову, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 545 040 гривень із покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до довідки заступника начальника фінансового управління Київського апеляційного суду від 23.04.2025 року, вказаний розмір застави внесений на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду.

Натомість, саме стороною захисту у судовому засіданні надані дані про особу ОСОБА_8 , зокрема: ухвала Придніпровського районного суду м. Черкас від 11.04.2025 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_8 в рамках іншого кримінального провадження, яке розслідується іншим органом досудового розслідування, 16 січня 2025 року повідомлено про підозру за ч.5 ст.190, ч.ч.1,3,4 ст.358 КК України та застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень.

Надана стороною захисту резолютивна частина ухвали Київського апеляційного суду від 22.04.2025 року, якою ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва від 07.03.2025 року про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, скасовано та постановлено нову, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 545 040 гривень із покладенням відповідних обов`язків, також не спростовує обґрунтованість підозри у кримінальному провадженні № 0000066 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

Тому доводи сторони захисту щодо навмисного ініціювання внесення відомостей до ЄРДР задля безпідставного позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя відкидає.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя встановив, що сукупність наведених доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_16 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Наявність родини, соціальних зв`язків та позитивних даних про діяльність ОСОБА_8 не може бути єдиною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за наявності інших кримінальних правопорушень за підозрою ОСОБА_8 та беззаперечної наявності заявлених ризиків.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилається орган досудового розслідування та які містяться в матеріалах клопотання, можуть переконати об`єктивного спостерігача, з урахуванням початкового етапу досудового розслідування в тому, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання прокурорів на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, заслуговують на увагу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий у своєму клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років, а також з урахування того, що ОСОБА_8 може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Також, підозрюваний ОСОБА_8 , використовуючи своє становище депутата Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району, Дніпропетровської області може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, щодо своєї злочинної діяльності, котрі ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування, зокрема перевіряються інші факти вчинення аналогічних злочинів, а також, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його вини.

Крім того, ОСОБА_8 може тиснути та впливати на свідків, а також на експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Підґрунтям такого ризику є те, що здебільшого свідками у кримінальному проваджені є колеги ОСОБА_8 та інші особи котрі на теперішній час встановлюються органом досудового розслідування, які на даний час не допитані. Шляхом домовленості та залученням невстановлених осіб ОСОБА_8 також може здійснювати тиск на заявника ОСОБА_11 .

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_8 під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 має високий ступінь суспільної небезпеки, скоєне представником органу місцевої влади, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На даному етапі (початковому) кримінального провадження існують всі підстави вважати, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Твердження сторони захисту щодо суперечностей в розмірі корпусу годинника, який вилучений під час обшуку та який надано на експертизу слідчий суддя сприймає, як і погоджується із доводами захисту, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР послугував рапорт слідчого від 23.04.2025 року, яким здійснюється досудове розслідування у іншому кримінальному провадженні №0000066, та обставини що стали підставою для початку досудового розслідування були добре відомі слідчому протягом тривалого часу, натомість слідчому судді не надано ані ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, ані ухвали слідчого судді про арешт майна, чи навіть постанови про визнання вказаного годинника речовим доказом, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню частково та слідчий суддя застосовує ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів.

Разом з цим, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладені обставини, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, пов`язане із нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_8 застави.

В матеріалах провадження відсутні дані, що за станом здоров`я ОСОБА_8 не може утримуватись в установі попереднього ув`язнення.

Доводи сторони захисту щодо незаконного затримання ОСОБА_8 , не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до протоколу затримання, останній затриманий в порядку ст. 615 КПК України, відповідно до якої у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Крім того, як зазначив сам захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, стороною захисту подано скаргу до слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного тримання під вартою ОСОБА_8 , яке на даний час не розглянуто. Під час судового засідання за розглядом клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , захисниками відповідна скарга не подавалась, а лише наголошувалось, що на їх думку відбулось незаконне затримання ОСОБА_8 .

З цього приводу слідчий суддя зазначає, що сам факт затримання ОСОБА_8 не може бути самостійним важелем для відмови в застосуванні йому запобіжного заходу.

Крім того, особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану визначено ст. 615 КПК України.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду або постанови керівника органу прокуратури затримати таку особу. Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду чи постанови керівника органу прокуратури під час дії воєнного стану не може перевищувати двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Так, за протоколом затримання особи (т. 1, а.с. 255-258) ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України о 19:37, 23 квітня 2025 року як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України; з моменту затримання було роз`яснено його права, передбачені ч.3 ст. 42 КПК України, та повідомлено орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, а саме Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, після чого призначено захисника ОСОБА_7 .

Оцінюючи інші доводи захисту слідчий суддя зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях вже неодноразово наголошував на необхідності відображення у рішеннях національного суду достатніх мотивів, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін. Указане зобов`язує суд обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами. Однак, обсяг обов`язку мотивування може змінюватися залежно від характеру рішення і має аналізуватись у світлі обставин конкретної справи.

Зокрема, у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) ЄСПЛ зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ від 1 липня 2003 року, заява № 37801/97, п. 36).

Водночас незважаючи на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 30 днів, тобто до 22 травня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме: 19 години 37 хвилин, 23 квітня 2025 року.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_18