Провадження № 1-кс/947/5881/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши матеріали за клопотанням прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001462 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло з Одеського апеляційного суду для нового розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0001462 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчену нотаріусом у кількості 2 шт. та довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 815 від 07.06.2023 року у розірваному стані, які було виявлено та вилучено 11.11.2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні

Прокурор долучив до клопотання копію постанови про визначення підслідності, доручення проведення досудового розслідування та визначення органу прокуратури у кримінальному провадженні від 15.04.2025 року, відповідно до якої підслідність кримінального провадження № 0001462 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України було визначено за слідчим Відділу поліції № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З норм КПК України вбачається, що законодавець прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Так, відповідно до положень статті 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зі змісту зазначеної норми випливає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі клопотання про арешт майна, подається за правилами виключної підсудності за місцем розташування органу, яким проводиться досудове розслідування.

Як вбачається з копії постанови про визначення підслідності, доручення проведення досудового розслідування та визначення органу прокуратури у кримінальному провадженні від 15.04.2025 року, підслідність кримінального провадження № 0001462 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України було визначено за слідчим Відділу поліції № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області, який дислокується за юридичною адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101 «В»

та відповідно на який не поширюється територіальна підсудність Київського районного суду м. Одеси.

Підсудність це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження, на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя у кримінальному провадженні. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у Главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 ЗУ«Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення.

Стаття 34 КПК України регулює порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого тільки після надходження до суду обвинувального акту для розгляду по суті за правилами глави 27 та 28 КПК України.

Клопотання у кримінальних провадженнях на стадії досудового розслідування, які подані до суду (слідчим суддям) з порушенням правил підсудності не вирішуються, шляхом зміни підсудності судом та/або закриття судового провадження.

При цьому, ст. 34 КПК України не наділяє суди повноваженнями направляти такі клопотання для розгляду з одного суду першої інстанції до іншого.

Отже, оскільки питання направлення клопотань, поданих під час досудового розслідування за підсудністю, кримінально-процесуальним законом не передбачено, відтак, клопотання, слід повернути як таке, що не підлягає розгляду в цьому суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення Кримінально-процесуального кодексу України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Застосування аналогії процесуального закону, Кримінально-процесуальним кодексом України не передбачено.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення вказаного клопотання про арешт майна прокурору без його розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 34, 132, 171, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001462 від 10.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повернути прокурору.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1