КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/388/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 405/8758/24 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 309 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

адвокатки ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвокатки ОСОБА_8 , яка здійснює захист підозрюваної ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 06.08.2025, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, українки, громадянки України, безробітної, заміжньої, є матір`ю малолітньої дитини, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, на строк 60 днів: з 10 години 40 хвилин 06.08.2025 до 11 години 28 хвилин 04.10.2025 року, із визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002995 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України..

Підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 05.08.2025 вручено ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування наразі встановлено такі обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 , умисно, повторно, під час дії воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 1981 року народження, ОСОБА_10 , 2002 року народження, та ОСОБА_11 , 1989 року народження, 20.11.2024, згідно з розподіленими ролями, перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ» по вул. Вокзальна, 35 А в м. Кропивницькому, підійшла до раніше незнайомого їй чоловіка в формі Збройних Сил України, яким виявився ОСОБА_12 , познайомилася з ним, запропонувала пройти разом з нею до квартири ( АДРЕСА_2 ) та продовжити спілкування разом, на що останній погодився.

Після чого, ОСОБА_7 попередньо узгодивши свої злочинні дії з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , умисно, привела ОСОБА_12 до вказаної квартири, де вони продовжили спілкування, вживаючи спиртні напої. Через деякий час, до них приєдналися ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Коли потерпілий ОСОБА_12 заснув, скориставшись мобільним телефоном ОСОБА_12 , а саме через застосунок у мобільному телефоні «Приват24», здійснили крадіжку грошових коштів в сумі 51 551 гривень з банківської картки потерпілого «Приват Банку» № НОМЕР_1 .

Грошові кошти було перераховано на особистий банківський рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_11 .

У межах даного кримінального провадження старша слідча в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_13 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави, яке розглянуте слідчим суддею та за наслідками такого розгляду задоволене, постановлено застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави.

Слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п. п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваної.

Із судовим рішенням не погоджується сторона захисту.

Адвокатка підозрюваної в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Застосований запобіжний захід занадто суворий. Жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України та заявлений прокурором, свого підтвердження не знайшов, не доведені ризики переховування від досудового розслідування (підозрювана добровільно з`явилась на виклик слідчого та слідчого судді) або впливу на свідків.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах адвокатку ОСОБА_8 , підозрювану ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах підозрюваної, думку прокурора ОСОБА_6 , на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 (факти або інформація, які можуть переконати у тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення) підтверджується: протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 від 23.11.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.12.2024, протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 09.12.2024 при участі потерпілого ОСОБА_12 .

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , є тяжким,корисливим, умисним і карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

ОСОБА_7 не судима, є матір`ю малолітньої дитини, є особою працездатного віку, без інвалідності, безробітна, суспільно-корисною працею не займається, не має джерела доходу для існування, без достатньо міцних соціальних зв`язків.

Дані, які б позитивно характеризували особу підозрюваної, не надані, в матеріалах клопотання такі дані відсутні.

Беручи до уваги наведене, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_7 , зважаючи на тяжкість інкримінованого їй кримінального правопорушення, міру покарання, що може їй загрожувати, його суворість, будучи особою без міцних соціальних зв`язків, об`єктивно може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (в тому числі на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави, або ж вчинити спробу залишити територію країни).

Враховуючи безробіття й відсутність стабільного джерела доходу у ОСОБА_7 , можливо допускати існування ризику вчинення підозрюваною нових корисливих кримінальних правопорушень.

Також підозрювана ОСОБА_7 , у разі застосовування щодо неї запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого, які ще не допитані безпосередньо судом.

З огляду на наведені вище обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, застосувавши стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження, тим більше, на початковій його стадії.

Наразі більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне дотримання підозрюваною ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у конкретному випадку, за наведених обставин, та з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує гідність підозрюваної у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

Крім того, зауважується, що слідчим суддею визначено альтернативний запобіжний захід заставу.

Визначення застави регулюється положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України, ч. 4, ч. 5 ст. 182 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті; розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього; розмір застави визначається у таких межах: п. 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;.

З урахуванням вказаних вимог закону, обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваної ОСОБА_7 та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею визначено заставу у розмірі, передбаченому п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про законність постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвокатки ОСОБА_8 , яка здійснює захист підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 06.08.2025 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, на строк 60 днів: з 10 години 40 хвилин 06.08.2025 до 11 години 28 хвилин 04.10.2025 року, із визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4