Провадження №1-кс/127/8486/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000076 від 18.04.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 18.04.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України функціонує інформаторська мережа, яка організована та створена представниками спецслужб рф для збору інформації розвідувального характеру з метою подальшого проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , постійно проживаючи в м. Житомир, діючи умисно, в інтересах іноземної держави, країни-агресора - російської федерації та її представників, не виконавши своїх обов`язків громадянина України, визначених ст. 17 та ст. 65 Конституції України щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України, у невстановлений слідством час, але не пізніше 27.06.2025 увійшов до складу агентурно-інформаторської мережі, завданням якої є пошук громадян із числа мешканців різних областей України, для виготовлення саморобних вибухових пристроїв, розміщення їх у місцях скупчення правоохоронців, військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_6 , проживаючи тривалий час в м. Житомир, володіючи достовірною інформацією щодо місць скупчення правоохоронців, військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2, маючи намір отримати грошові кошти, надав згоду до збору та передачі інформації розвідувального характеру у вигляді фотознімків та точних координат щодо розташування поліцейських дільниць, будівель ІНФОРМАЦІЯ_2, військових автомобілів на території м. Житомир, а також виконання завдань представника рф щодо допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом переміщення та встановлення ІНФОРМАЦІЯ_3.

Для безпосереднього виконання свого злочинного задуму ОСОБА_6 використовував додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», за допомогою якого передавав зібрану розвідувальну інформацію.

Зокрема, представник спецслужб рф, який використовує аккаунт «ОСОБА_9» із ідентифікатором ім`ям користувача - ОСОБА_7 , відпрацьовував завдання ОСОБА_6 (аккаунт «ОСОБА_10» із ідентифікатором ім`ям користувача - ОСОБА_8 , зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 ) щодо отримання інформації для допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, у період часу з 27.06.2025 по 28.06.2025 ОСОБА_6 , (аккаунт «ОСОБА_10» із ідентифікатором ім`ям користувача - ОСОБА_8 , зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 ) передав представнику спецслужб рф, який використовує аккаунт «ОСОБА_9» із ідентифікатором ім`ям користувача - ОСОБА_7 розвідувальну інформацію, у вигляді фотознімків, відеозаписів та точних координат щодо розташування поліцейських дільниць, будівель ІНФОРМАЦІЯ_2, військових автомобілів на території м. Житомир, а також виконав завдання представника рф щодо допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом переміщення та встановлення ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2.

Зокрема, 27.06.2025 о 23 год. 14 хв., під час спілкування представник спецслужб рф та ОСОБА_6 , останньому було відпрацьовано завдання щодо отримання та передачі відомостей про місце розташування поліцейських дільниць, будівель ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 за грошову винагороду 30-50 доларів США.

Наступного дня, 28.06.2025 о 14 год. 42 хв., під час спілкування ОСОБА_6 передав представнику спецслужб рф відпрацьовану інформацію, а саме відеозапис поліцейської дільниці у м.Житомир та повідомив щодо кількості автомобілей що там знаходяться.

В подальшому, 28.06.2025 о 14 год. 42 хв., під час спілкування ОСОБА_6 передав представнику спецслужб рф інформацію щодо місця розташування військового автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 кольору хакі (камуфляж) у м.Житомир та відмітив його точне місцезнаходження.

У цей же день, 28.06.2025 о 15 год. 13 хв., під час спілкування ОСОБА_6 передав представнику спецслужб рф інформацію щодо місця розташування поліцейської дільниці та відмітив його точне місцезнаходження.

28.06.2025 о 16 год. 24 хв. та 16 год. 37 хв., під час спілкування ОСОБА_6 передав представнику спецслужб рф відпрацьовану інформацію, а саме відеозапис будівель ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 , відмітивши їх точне місцезнаходження.

В подальшому, 28.06.2025 о 16 год. 42 хв., під час спілкування ОСОБА_6 передав представнику спецслужб рф надіслав відеозапис та інформацію щодо місця розташування військового автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 кольору хакі (камуфляж) у м.Житомир.

28.06.2025 о 17 год. 03 хв., ОСОБА_6 надіслав представнику спецслужб рф номер банківської картки НОМЕР_3 на яку о 17 год. 31 хв. та 17 год. 33 хв. надійшло 1502 гривні.

В подальшому, 28.06.2025 о 17 год. 38 хв., під час спілкування представник спецслужб рф відпрацював ОСОБА_6 завдання щодо переміщення пакету у т.зв. «схрон» за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США, на що ОСОБА_6 погодився та направився у м.Вінниця.

28.06.2025 приблизно о 20 год. 50 хв., ОСОБА_6 прибув у м.Вінницю та виконуючи вказівки представника спецслужб рф перемістив прихований неподалік пакет із предметом ззовні схожим на ІНФОРМАЦІЯ_4, що складається із каструлі із білою порошкоподібною речовиною, до якої під`єднані проводи що з`єднані з двома телефонами марки «Nomi», у клумбу прибудинкової території багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

29 червня 2025 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29 червня 2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:

?протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

?протоколом огляду місця події від 28-29.06.2025;

?протоколами оглядів.

Підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримали, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому вважали за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила обрати менш суворий запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000076 від 18.04.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В рамках вказаного провадження 29.06.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на момент розгляду клопотання органом досудового розслідування не встановлено всіх обставин вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, зокрема, необхідно провести ряд слідчих дій з метою встановлення особи координатора, його місцязнаходження та можливих спільників, а також причетності самого підозрюваного до аналогічних злочинів на території України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, особу підозрюваного, стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Крім того, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, правову підставу для застосування виключного запобіжного заходу, а саме вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, а також, характеризуючі дані про особу підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження клопотання слідчого обґрунтоване та наявні підставі для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-3, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, особу підозрюваного, відомості про його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, правову підставу для застосування виключного запобіжного заходу, а саме вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, а також, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження клопотання слідчого обґрунтоване та наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 29.06.2025 по 27.08.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя