Справа № 173/1121/25
Провадження №1-кс/173/172/2025
У Х В А Л А

про арешт майна

09 травня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 03 травня 2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2025 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку блакитного кольору, штани темно-синього кольору, кросівки чорного кольору вилучені під час огляду місця події 03.05.2025, шляхом обмеження права розпорядження та користування зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , 03 травня 2025 року близько 14 год. 20 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 в результаті сварки на політичному ґрунті із ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні прохідної кімнати, цілеспрямовано, із достатньою силою наніс останньому декілька ударів в обличчя, після чого як останній впав, наніс декілька ударів ногами в область обличчя та декілька ударів в область тулуба. Тим самим ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми в результаті чого настала мозкова кома останнього.

03.05.2025 під час огляду місця події, а саме домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 виявлено в коридорі кофту сірого кольору у вивернутому стані зі слідами речовини бурого кольору яку в подальшому вилучено. Також вилучено добровільно надані для огляду речі які належали ОСОБА_4 , а саме: футболку блакитного кольору, штани темно-синього кольору, кросівки чорного кольору.

З метою забезпечення збереження вилученого під час огляду місця події майна як речового доказу по даному кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно із забороною розпорядження та користування зазначеним майном, оскільки незастосування цих заходів може призвести до його зникнення або втрати та перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що вказане майно може бути відчужено.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяву в якій просили клопотання розглянути без їх участі, наполягали на його задоволенні.

Власник майна ОСОБА_4 належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання слідчого, в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі, не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5 розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що 03.05.2025 під час огляду місця події, а саме домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 слідчим виявлено та вилучено наступні речі: футболку блакитного кольору, штани темно-синього кольору, кросівки чорного кольору, кофта сірого кольору зі слідами РБК. Вказані речі постановою слідчого від 04 травня 2025 року визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вилучені під час огляду місця події у даному кримінальному провадженні кофта, футболка, штани, кросівки відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме - можуть бути предметом, який містить відомості які можуть бути використаними як доказу кримінальному провадженні. Ці речові докази мають істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом його огляду та дослідження.

Враховуючи, що вищезазначене майно має значення для доведення обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи про те, що їх арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості їх приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказані речі відповідають критерію, зазначеному у п. 11 ст. 170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо користування та розпорядження щодо цих об`єктів у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 03 травня 2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Накласти арешт шляхом обмеження розпорядження та користування на майно:

-кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору упаковану у спец. конверт НПУ;

-футболку блакитного кольору яку упаковано у спец. конверт НПУ;

-штани темно-синього кольору які упаковано у спец. конверт НПУ;

-кросівки чорного кольору які упаковано у спец. конверт НПУ

вилучені 03 травня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою Дніпропетровської область, Кам`янський район, смт. Новомиколаївка, вул. Лесі Українки, буд. 4.

Визначити місцем зберігання арештованого майна територію ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Авраменка, 21.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1