Справа № 286/1564/25
У Х В А Л А

06.06.2025 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні № 0000137 від 16.04.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу Бігунського ліцею Словечанської сільської ради, раніше не судимого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.04.2025 року близько 08 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 з метою завідомо неправдивого повідомлення про загрозу безпеці громадян -знищення або пошкодження закладу освіти, перебуваючи в приміщенні Бігунського ліцею Словечанської сільської ради, що в с. Бігунь Словечанської ТГ Коростенського району, зі свого мобільного телефону в мережі «Fасеbоок», в групі «Дошка оголошень Овруч», розмістив завідомо неправдиве повідомлення про замінування Словечанського ліцею Словечанської сільської ради, що в с. Словечне Словечанської ТГ по вул. Київській, 18, з текстом «Словечанська Гімназія заміновано», що сприйнялось як правдоподібне тими, кому воно було адресовано, тим самим ОСОБА_4 порушив робочий процес закладу освіти.

Вчинене ОСОБА_4 діяння підпадає під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.

30.04.2024 до суду від Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури надійшло клопотання у кримінальному провадженні № 0000137 від 16.04.2025 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді застереження, а також передачі під нагляд матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 рік, вважаючи, що саме такі види примусових заходів є достатніми та необхідними для виправлення неповнолітнього, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні в присутності законного представника, захисника, психолога та представників служб свою винуватість у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини справи. При цьому пояснив, що причиною вказаного вчинку стало те, що до нього постійно чіпляються старші хлопці із Словечанського ліцею і він хотів їх налякати. Які наслідки потягне його вчинок він не розумів. Він не заперечує щодо застосування до нього примусових заходів виховного характеру, зазначивши, що він розкаюється у вчиненому і усвідомив небезпеку свого діяння.

Законний представник неповнолітнього та його захисник також просять задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру.

Представник служби у справах дітей, представник ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та психолог щодо задоволення клопотання не заперечують. При цьому представник служби у справах дітей та представник ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області повідомили, що неповнолітній на будь-яких обліках не перебуває.

Суд, вислухавши думки учасників провадження, дослідивши письмові докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

В силу ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно - небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

На підставі зібраних у справі доказів в їх сукупності суд вважає доведеним факт скоєння неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

За положеннями ч.1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Неповнолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України, йому виповнилось 15 років, і він є таким, що не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.2 ст.259 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У ч.2 ст.105 КК України законодавець закріпив, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження, 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг 15-річного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує 3-х років.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у ч. 2 ст. 105 КК України.

Положеннями ст. 103 КК України передбачено, що суд при призначенні покарання неповнолітньому, крім обставин, передбачених в статтях 65-67 цього Кодексу враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

З огляду на п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.

Довідка про склад сім`ї № 447 від 24.04.2025, характеристик підтверджують, що матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З характеристик за місцем навчання та місцем проживання встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 характеризується задовільно.

Таким чином, за встановлених під час судового розгляду обставин та визначеного правового врегулювання, беручи до уваги дані про особу неповнолітнього, здатність матері забезпечити виховний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 можливо застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження, а також передати його під нагляд матері з метою здійснення примусових заходів виховного характеру строком на 1 рік.

Цивільний позов не заявлений.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 18.04.2025 на мобільний телефон марки «Redmi 13C», належний ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Питання про речові докази у справі вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст.497, 498, 499 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження, а також передати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 рік.

Скасувати арешт на мобільний телефон марки «Redmi 13C», належний ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської від 18.04.2025.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 13C» - повернути власнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1