КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4902/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 з доповненнями, захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лище Луцького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України, у кримінальному провадженні №0001059 від 27 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 серпня 2025 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_2 :

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) НОМЕР_1

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО) НОМЕР_2

Рахунок отримувача НОМЕР_3

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Одеської області Одеського району, смт. Чорноморське без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними з приводу обставин, що розслідуються у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 14 серпня 2025 року включно.

Роз`яснено, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з указаною ухвалою прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідає фактичним обставинам, постановлена з порушенням норм процесуального права.

У доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що судом не в повній мірі враховано існуючі ризики та неповно надано оцінку особі підозрюваного, його майновому стану та встановленому розміру збитків, у зв`язку з чим необґрунтованим є визначення застави у розмірі 454 200 грн як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою.

Вказує, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення є особливо тяжкими та передбачають можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Посилається на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження, оскільки на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває в активній стадії, проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено всі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не вилучено всі документи фінансово-господарського обліку щодо поставлених до військової частини продуктів харчування, не встановлено всіх співучасників злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину.

Окрім того, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій зафіксовано процес формування документів з внесенням до них завідомо недостовірних відомостей, а також знищення первинних документів, які фіксували дійсний рух продуктів харчування.

Зауважує, що ОСОБА_7 тривалий час здійснює постачання продуктів харчування до військових частин та має стійкі зв`язки з військовими службовими особами таких частин, які можуть використати своє службове становище для незаконного впливу на підлеглих шляхом підкупу, примушування, іншого тиску чи впливу з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні.

На переконання сторони обвинувачення, ОСОБА_7 може сприяти іншим невстановленим особам, які приймали участь у вчиненні кримінального правопорушення, шляхом повідомлення їм інформації, яка стала йому відомою у зв`язку з набуттям статусу підозрюваного та реалізацією передбачених законодавством відповідних процесуальних прав.

Також указує, що встановлено наявність інших кримінальних проваджень, у межах яких перевіряється можлива причетність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » до вчинення інших злочинів, що свідчить про реальну загрозу продовження злочинної діяльності, та за цих обставин існує високий ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, продовжить використовувати юридичні особи як інструмент для вчинення нових правопорушень, зокрема спрямованих на привласнення бюджетних коштів або документального прикриття незаконних дій.

Уважає, що з урахуванням викладених обставин визначена слідчим суддею застава не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України.

Наполягає на тому, що лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження, менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Вказує, що судом абсолютно не враховано майновий стан підозрюваного та загальну суму встановлених на даний час збитків (5 574 840,90 грн).

Також з апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді звернувся захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити повністю та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 год. до 06 год. наступного дня з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі Одеської області Одеського району, смт. Чорноморське без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за винятком необхідності відвідування роботи у м. Одеса; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними з приводу обставин, що розслідуються у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та належним чином невмотивованою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суду не надано жодного конкретного доказу щодо можливості ухилення ОСОБА_7 від органу досудового слідства, перебування підозрюваного у розшуку, жодної повістки про виклик з відміткою про неявку, жодного рапорту чи допиту працівника оперативного підрозділу щодо ризику втечі, приховування/знищення документів, впливу свідків чи підозрюваних, наміру вчинити нове чи продовжити вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень тощо.

Уважає, що виходячи зі змісту письмового клопотання та доданих до нього письмових матеріалів, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на існування яких вказує сторона обвинувачення.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначає, що кваліфікація кримінального правопорушення за статтею 255 КК України є передчасною та значно завищеною; у діях ОСОБА_7 відсутня суб`єктивна сторона складу злочинів, передбачених статтями 191 та 255 КК України; відсутній обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 КК України, у вигляді суспільно небезпечних наслідків, адже ОСОБА_7 , як логіст ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », виконував свої повсякденні функції, спрямовані на виконання службових обов`язків, у тому числі на виконання укладеного між ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Державного контракту (договору) про закупівлю від 29 травня 2024 року №59/05-24-ХП щодо поставки продуктів харчування.

Вказує, що економічна експертиза саме щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не проведена, а висновки судових експертиз №584-588 носять вірогідний і некатегоричний характер.

Уважає, що наведені слідчим ризики є необґрунтованими або ж ймовірність настання можливих негативних наслідків настільки незначна, що дає підстави для застосування слідчим суддею більш м`яких запобіжних наслідків.

Так, на переконання сторони захисту, ризик переховуватись, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, жодними конкретними доводами не підтверджений, оскільки суду не надано жодного доказу чи навіть документу щодо наміру ухилення ОСОБА_7 від органу досудового слідства, перебування його у розшуку, спроби виїзду закордон, жодної повістки про виклик з відміткою про неявку тощо; ОСОБА_7 був затриманий у порядку статті 208 КПК України за місцем реєстрації у звичній домашній обстановці, а не під час здійснення дій, пов`язаних з його спробою втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності, під затримання нікуди не втікав, не ховався, добровільно видав своє майно, не перешкоджав проведенню обшуку, повідомив пароль до мобільного телефону, що вказує на його добросовісність та відсутність наміру переховуватись та перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню; сам по собі факт володіння дійсним паспортом для виїзду за кордон не є об`єктивним доказом наміру ухилятися від правосуддя, якщо не підкріплений конкретними фактичними даними.

Зауважує, що ОСОБА_7 не має нерухомого і рухомого майна для того, щоб його відчужувати, а на 1/3 квартири накладено арешт, тому грошових коштів від його реалізації не отримає, отже його матеріальний стан найближчим часом взагалі не покращиться, тому ОСОБА_7 не матиме змоги «тривалий час перебувати в умовах розшуку», як зазначає сторона обвинувачення.

Зазначає, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за статтями 191, 255 КК України вже після затримання.

Також указує, що у кримінальному провадженні 16 червня 2025 року вже проведені всі можливі обшуки; у силу своїх функціональних обов`язків (логіст), ОСОБА_7 не має відношення до фінансово-господарських документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », фізично не має до них доступу; під час обшуків ОСОБА_7 добровільно видав майно, яке в нього запитувалось, тому конкретні факти, які б вказували на його намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів відсутні; після застосування запобіжного заходу до підозрюваних жодних запитів у порядку статті 93 КПК України чи ухвал про тимчасовий доступ у кримінальному провадженні до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не надходило; згідно витягу з ЄРДР досудове розслідування щодо доведення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » до банкрутства у межах кримінального провадження не проводиться; на теперішній час ОСОБА_7 не має жодного відношення до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; щодо підробки документів, то будь-які експертизи з цього питання не проведені; показання свідків за даними фактами чи інші докази відсутні.

На думку сторони захисту, твердження обвинувачення про ризик впливу на свідків не підтверджуються жодними конкретними фактами, містять припущення, а відтак не можуть уважатися належною правовою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи іншого обмеження свободи.

Ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення стороною обвинувачення вказані формально, без належного обґрунтування та наведення конкретних фактів, а також без підтвердження належними та допустимими доказами.

Посилається на те, що ОСОБА_7 жодного процесуального обов`язку, визначеного ухвалою слідчого судді щодо застосування до нього запобіжного заходу та обов`язків підозрюваної особи, визначених частиною сьомою статті 42 КПК України, не порушив і не має наміру цього робити.

Уважає, що в ухвалі не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У запереченнях до апеляційної скарги прокурора захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , серед іншого, вказує, що жодній посадовій особі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про підозру не повідомлено, ОСОБА_7 на слідчі дії у цих провадженнях не викликався.

Вказує, що в апеляційній скарзі прокурора та доповненнях до неї не наведено жодної нової обставини в обґрунтування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, порівняно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , з чого можна зробити висновок, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які додаткові аргументи на користь застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертає увагу суду на те, що у підозрюваного міцні соціальні зв`язки та є родина; за місцем проживання ОСОБА_7 фактично проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми-близнятами віком по 7 років; офіційно працює та забезпечує родину засобами існування; неодноразово нагороджувався грамотами ІНФОРМАЦІЯ_6 ; є раніше не судимим, повідомлення про вчинення інших кримінальних правопорушень відсутні.

В апеляційній скарзі на вищевказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_12 відмовити повністю.

Уважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану стороною обвинувачення апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у скарзі підстав, проти апеляційних скарг захисників заперечував, доводи підозрюваного ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані стороною захисту апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчою групою Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001059 від 27 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 426-1, частиною четвертою статті 28, частинами четвертою, п`ятою статті 191, частиною четвертою статті 28, частиною першою статті 366, частинами першою, другою, третьою статті 255 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2024, ОСОБА_13 , діючи спільно з іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами на території Одеської області, вирішив створити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, діяльність якої спрямована на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням бюджетними коштами, які виділялись на закупівлю продуктів харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України (далі - військові формування та установи) у стаціонарних та польових умовах на 2024 та 2025 роки.

Відповідно до свого злочинного плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_13 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм та ієрархічну структуру підпорядкування учасників злочинної організації забезпечив їх організацію у внутрішньо й зовнішньо стійке, згуртоване, ієрархічне об`єднання.

Найвищу (першу) ланку у злочинній організації ОСОБА_13 відвів собі, тому йому, як організатору злочинної організації та її вищому керівнику, повинні були підпорядковуватися всі інші учасники злочинної організації, які мали безумовно, чітко і своєчасно виконувати всі його накази, вказівки, настанови та вимоги.

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_13 відвів своїм найбільш довіреним особам: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які безпосередньо підпорядковувались тільки йому та яких він визначив керівниками і власниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Останні забезпечували підбір та, з погодження ОСОБА_13 , залучали до злочинної організації інших учасників, здійснювали керівництво залученими до злочинної організації особами, а також особами, які використовувались при вчиненні злочинів та не були обізнаними пре протиправну діяльність членів злочинної організації, особисто брали участь у вчиненні злочинів, контролювали вчинення злочинів окремими учасниками, забезпечували зовнішні безпеку існування та діяльності злочинної організації, не допускаючи поширення інформації про діяльність її членів.

Третю ланку в ієрархії злочинної організації ОСОБА_13 визначив за ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , які поділяли його погляди щодо можливості вчинення злочинів з метою отримання прибутку та, будучи членами злочинної організації, мали виконувати вказівки і доручення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , безпосередньо вчиняючи злочини відповідно ж відведеної їм ролі та розробленого злочинного плану.

Четверту ланку в ієрархії злочинної організації, за вказівкою та з погодження ОСОБА_13 , сформовано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 шляхом залучення до участі у злочинні організації військових службових осіб Збройних Сил України, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших не встановлених на даний час військових службових осіб, кожен з яких брав участь у частині заволодіння бюджетними коштами на оплату послуг з постачання продуктів харчування безпосередньо до свого військового формування чи установи, забезпечуючи як військова службова особа складання замовлень із завищеною або безпідставною номенклатурою та кількістю необхідних продуктів харчування, які направлялись ІНФОРМАЦІЯ_5 для виконання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Крім того, кожен з них забезпечував прийняття дійсної кількості продукції та підписання уповноваженими особами військових формувань та установ документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із внесеними завідомо неправдивими відомостями щодо номенклатури та кількості поставлених до військових формувань та установ продуктів харчування, у тому числі шляхом використання осіб, які не були обізнані про протиправну діяльність злочинної організації.

Зокрема, ОСОБА_7 , знайомий ОСОБА_13 , який володіє спеціальними знання і навичками щодо ведення бухгалтерського обліку підприємства, в тому числі навичками роботи з програмою «1С: Підприємство», а також знаннями і навичками проведення господарських операцій, у зв`язку з чим працевлаштований до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та отримав пропозицію ОСОБА_13 про участь у злочинній організації з метою складання від керівників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » необхідних документів та внесення до них завідомо неправдивих відомостей щодо збільшених обсягів постачання продуктів харчування для потреб Збройних Сил України. На пропозицію ОСОБА_13 щодо приєднання до злочинної організації погодився та добровільно вступив до її складу.

ОСОБА_7 виконував такі функції у злочинній організації:

- підтримував постійний сталий зв`язок з керівником злочинної організації та визначеними ним керівниками підконтрольних підприємств - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , отримував від них вказівки та настанови щодо злочинної діяльності організації;

- спільно та узгоджено з іншими учасниками злочинної організації брав участь у виконанні розроблених планів злочинних дій;

- складав для підпису керівниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » фінансово-господарські документи, до яких вносились завідомо неправдиві відомості щодо номенклатури та кількості продуктів харчування - додавались позиції (найменування) продуктів, які фактично не постачались до військових формувань чи установ та збільшувалась кількість одиниць тих позицій (найменувань) продуктів, які фактично постачались до військових формувань чи установ у менших обсягах;

- системно підтримував зв`язок із залученими до участі в злочинній організації військовими службовими особами з підрозділів Збройних Сил України, діяльність яких пов`язана із забезпеченням військових формувань та установ продуктами харчування, зокрема щодо складання, підписання та подання ІНФОРМАЦІЯ_5 накладних, актів приймання товару та зведених актів на оплату із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями щодо номенклатури та кількості продуктів харчування - доданими позиціями (найменуваннями) продуктів, які фактично не постачались до військових формувань чи установ та збільшеною кількістю одиниць тих позицій (найменувань) продуктів, які фактично постачались до військових формувань чи установ у менших обсягах;

- виконував усі вказівки ОСОБА_21 та визначених ним керівників підприємств - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою реалізації розробленого механізму заволодіння бюджетними коштами, виділеними на закупівлю продуктів харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових формувань та установ в стаціонарних та польових умовах на 2024 та 2025 роки.

Відповідно до розробленого ОСОБА_13 злочинного плану до обов`язків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , як директорів товариств, входило укладання договорів з боку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснення координації дій учасників злочинної організації з числа співробітників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та залучених до складу злочинної організації військових службових осіб, забезпечення підписання складених накладних, актів приймання товару та заведених актів на оплату, із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями щодо номенклатури та кількості поставлених до військових частин продуктів харчування - доданими позиціями (найменуваннями) продуктів, які фактично не постачались військовим формуванням чи установам та збільшеною кількістю одиниць тих позицій (найменувань) продуктів, які фактично постачались військовим формуванням чи установам у менших обсягах.

З метою реалізації першого етапу розробленого ОСОБА_13 плану заволодіння коштами, виділеними для потреб Збройних Сил України, останнім забезпечено почергову перемогу підконтрольних йому суб`єктів господарювання - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у проведених Державним підприємством ІНФОРМАЦІЯ_6 Державний оператор тилу (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) процедурах закупівлі послуг з постачання продуктів харчування для потреб Збройних Сил України шляхом визначення директорами вказаних товариств, згідно його вказівки, найменшої вартості запитуваних послуг.

У зв`язку з цим, між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ДОТ ІНФОРМАЦІЯ_7 29 травня 2024 року укладено державний контракт (договір) про закупівлю №59/05-24-ХП на закупівлю продуктів харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України (військових формувань та установ) у стаціонарних та польових умовах на 2024 рік.

У подальшому, для забезпечення продовження протиправної діяльності з заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ІНФОРМАЦІЯ_5 05 грудня 2024 року також укладено державний контракт (договір) про закупівлю №109/12-24-ХП на закупівлю продуктів харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України (військових формувань та установ) у стаціонарних та польових умовах на 2025 рік.

Так, ОСОБА_18 , діючи відповідно до розробленого ОСОБА_13 та узгодженого між усіма учасниками злочинної організації плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 в умовах воєнного стану, реалізуючи наступний (третій) його етап, згідно відведеної йому ролі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у період з 29 травня 2024 року по 31 січня 2025 року, використовуючи інших службових осіб військової частини НОМЕР_4 , які не були обізнані про вчинення кримінального правопорушення, забезпечив формування та подачу використанням інформаційно-комунікаційної системи управління потребами тилового забезпечення Збройних Сил України (далі - ІКС) до ІНФОРМАЦІЯ_5 ряд замовлень на поставку до військової частини НОМЕР_5 продуктів харчування, потреба в постачанні яких відсутня, а також ряд замовлень, в яких збільшив потребу в продуктах харчування шляхом завищення кількості необхідних військовій частині одиниць та найменувань продуктів, при цьому достовірно знав, що згідно укладених державних контрактів (договорів) постачальниках таких продуктів харчування буде визначено одне з підконтрольних ОСОБА_13 підприємств - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » або ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Так, у період часу з 29 травня 2024 року по 31 січня 2025 року, ОСОБА_18 забезпечив складання п подання до ІНФОРМАЦІЯ_5 замовлень №46927, №62154, №88436 із зазначеними у них найменуваннями та кількістю продуктів харчування, потреби в постачанні яких у військової частини НОМЕР_5 не було та за якими учасники злочинної організації не повинні були їх постачати.

Крім того він забезпечив складання та подання ІНФОРМАЦІЯ_5 замовлення №75146, №86442 із доданими позиціями (найменуваннями) та кількістю продуктів харчування до тих найменувань та одиниць продуктів, в яких дійсно існувала потреба військової частини НОМЕР_5 , однак за якими учасники злочинної організації мали безпідставно збільшити номенклатуру та кількість продуктів харчування.

Вищезазначені замовлення ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно договорів №59/05-24-ХП та №109/12-24-ХП, після узагальнення, направлялись для виконання постачальникам - з 29 травня 2024 року до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а з 05 грудня 2024 року також до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У свою чергу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у період з 29 травня 2024 року по 31 січня 2025 року, як директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », отримували вище зазначені замовлення військової частини НОМЕР_5 із заздалегідь обумовленими з ОСОБА_18 додатково, безпідставно, а також надлишково включеними номенклатурою та кількістю продуктів харчування.

Вказані замовлення передавались ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , які згідно відведених їм обов`язків у складі злочинної організації сприяли заволодінню бюджетними коштами шляхом складання видаткових накладних із завідомо неправдивими відомостями щодо номенклатури та кількості продуктів харчування, для поставки до військової частин НОМЕР_5 .

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , отримавши замовлення, усвідомлюючи, що вказані у ньому продукти харчування взагалі не будуть постачатись до військової частки НОМЕР_5 , продовжуючи реалізацію розробленого ОСОБА_13 плану (четвертого етапу) заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , склали документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із завідомо неправдивою інформацією щодо постачання зазначеної у них номенклатури та кількості продуктів харчування до військової частини НОМЕР_5 .

З метою завершення розробленого плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , використовуючи вищезазначені завідомо підроблені документи (видаткові накладні) щодо постачання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » продуктів харчування до військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 забезпечили внесення зазначених у цих видаткових накладних завідомо неправдивих відомостей до актів приймання товару військовою частиною НОМЕР_5 шляхом відображення у актах відомостей про такі накладні, підтверджуючи таким чином прийняття військовою частиною зазначених у таких накладних продуктів харчування. Зазначені акти з боку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підписано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а з боку військової частини ОСОБА_18 забезпечував їх підписання командиром військової частини НОМЕР_5 .

У подальшому, акти приймання товару разом з відповідними накладними подані до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У свою чергу ДОТ ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримавши вказані вище зведені акти та додані до них видаткові із внесеними завідомо неправдивими відомостями, на виконання Договорів №59/05- 24-ХП від 29 травня 2024 року та №109/12-24-ХП від 05 грудня 2024 року, у період з 06 листопада 2024 року по 04 квітня 2025 року, безпідставно зараховано на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » кошти в сумі 755 304,35 грн, а на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » кошти в сумі 499 479,6 грн.

Таким чином, під керівництвом ОСОБА_13 , який використовуючи підконтрольні підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом зловживання своїм службовим становищем директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_14 , директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_15 , а також начальником продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_18 , в умовах воєнного стану, викликаного збройною агресією російської федерації, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до видаткових накладних та актів приймання товару, а саме продуктів харчування для військовослужбовців військової частини НОМЕР_5 , заволоділи бюджетними коштами в загальній сумі 1 254 783,95 грн.

Окрім того, ОСОБА_19 , діючи відповідно до розробленого ОСОБА_13 та узгодженого між усіма учасниками злочинної організації плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 в умовах воєнного стану, реалізуючи наступний (третій) його етап, згідно відведеної їй ролі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у період з 29 травня 2024 року по 26 січня 2025 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інших службових осіб військової частини НОМЕР_6 , які не були обізнані про вчинення кримінального правопорушення, забезпечила формування та подачу з використанням інформаційно-комунікаційної системи управління потребами тилового забезпечення Збройних Сил України (далі - ІКС) до ІНФОРМАЦІЯ_5 ряд замовлень на поставку до військової частини НОМЕР_6 продуктів харчування, потреба в постачанні яких відсутня, а також ряд замовлень, в яких збільшила потребу в продуктах харчування шляхом завищення кількості необхідних військовій частині одиниць та найменувань продуктів, при цьому достовірно знала, що згідно укладених державних контрактів (договорів) постачальниками таких продуктів харчування буде визначено одне з підконтрольних ОСОБА_13 підприємств - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Так, у період часу з 29 травня 2024 року по 26 січня 2025 року ОСОБА_19 забезпечила складання та подання до ІНФОРМАЦІЯ_5 замовлень №61586, №74201, із зазначеними у них найменуваннями та кількістю продуктів харчування, потреби в постачанні яких у військової частини НОМЕР_6 не було та за якими учасники злочинної організації не повинні були їх постачати.

Крім того вона забезпечила складання та подання ІНФОРМАЦІЯ_5 замовлення №81975, №84080 із доданими позиціями (найменуваннями) та кількістю продуктів харчування до тих найменувань та одиниць продуктів, в яких дійсно існувала потреба військової частини НОМЕР_6 , однак за якими учасники злочинної організації мали безпідставно збільшити номенклатуру та кількість продуктів харчування.

Вищезазначені замовлення ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно договорів №59/05-24-ХП та №109/12-24-ХП, після узагальнення, направлялись для виконання постачальникам - з 29 травня 2024 року до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а з 05 грудня 2024 року також до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У свою чергу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у період з 29 травня 2024 року по 26 січня 2025 року, як директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », отримували вище зазначені замовлення військової частини НОМЕР_6 із заздалегідь обумовленими з ОСОБА_19 додатково, безпідставно, а також надлишково включеними номенклатурою та кількістю продуктів харчування.

Вказані замовлення передавались ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , які згідно відведених їм обов`язків у складі злочинної організації сприяли заволодінню бюджетними коштами шляхом складання видаткових накладних із завідомо неправдивими відомостями щодо номенклатури та кількості продуктів харчування, для поставки до військової частини НОМЕР_6 .

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , отримавши замовлення, усвідомлюючи, що вказані у ньому продукти харчування взагалі не будуть постачатись до військової частин НОМЕР_6 або будуть поставлені в значно менших об`ємах, продовжуючи реалізацію розробленого ОСОБА_13 плану (четвертого етапу) заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , склали документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із завідомо неправдивою інформацією щодо постачання зазначеної у них номенклатури та кількості продуктів харчування до військове частини НОМЕР_6 .

З метою завершення розробленого плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , використовуючи вищезазначені завідомо підроблені документи (видаткові накладні) щодо постачання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » продуктів харчування до військової частини НОМЕР_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 забезпечили внесення зазначених у цих видаткових накладних завідомо неправдивих відомостей до актів приймання товар військовою частиною НОМЕР_6 шляхом відображення у актах відомостей про такі накладні, підтверджуючи таким чином прийняття військовою частиною зазначених у таких накладних продуктів харчування. Зазначені акти з боку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підписано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а з боку військової частини ОСОБА_22 забезпечувала їх підписання командиром військової частини НОМЕР_6 .

У подальшому акти приймання товару разом з відповідними накладними подані до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У свою чергу ДОТ ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримавши вказані вище зведені акти та додані до них видаткові із внесеними завідомо неправдивими відомостями, на виконання Договорів №59/05- 24-ХП від 29 травня 2024 року та №109/12-24-ХП від 05 грудня 2024 року у період з 19 грудня 2024 року по 12 лютого 2025 року безпідставно зараховано на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » кошти в сумі 2 224 079,08 грн, а на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » кошти в сумі 834 370,15 грн.

Таким чином, учасники злочинної організації, під керівництвом ОСОБА_13 , який використовуючи підконтрольні підприємства - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » шляхом зловживання своїм службовим становищем директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_14 , директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_15 , а також начальникрм продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_19 , в умовах воєнного стану, викликаного збройною агресією російської федерації, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до видаткових накладних та актів приймання товару, а саме продуктів харчування для військовослужбовців військової частини НОМЕР_6 , заволоділи бюджетними коштами в загальній сумі 3 058 449,23 грн.

Також, ОСОБА_20 , діючи відповідно до розробленого ОСОБА_13 та узгодженого між усіма учасниками злочинної організації плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 в умовах воєнного стану, реалізуючи наступний (третій) його етап, згідно відведеної йому ролі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період з 29 травня 2024 року по 14 лютого 2025 року, використовуючи інших службових осіб військової частини НОМЕР_4 , які не були обізнані про вчинення кримінального правопорушення, забезпечив формування та подачу з використанням інформаційно-комунікаційної системи управління потребами тилового забезпечення Збройних Сил України (далі - ІКС) до ІНФОРМАЦІЯ_5 ряд замовлень поставку до військової частини НОМЕР_4 продуктів харчування, потреба в постачанні яких відсутня, а також ряд замовлень, в яких збільшив потребу в продуктах харчування шляхом завищення кількості необхідних військовій частині одиниць та найменувань продуктів, при цьому достовірно знав, що згідно укладених державних контрактів (договорів) постачальниками таких продуктів харчування буде визначено одне з підконтрольних ОСОБА_13 підприємств - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Так, у період часу з 29 травня 2024 року по 14 лютого 2025 року, ОСОБА_20 забезпечив складання та подання до ІНФОРМАЦІЯ_5 замовлень №52111, №89623, №91611 із зазначеними у них найменуваннями та кількістю продуктів харчування, потреби в постачанні яких у військової частини НОМЕР_4 не було та за якими учасники злочинної організації не повинні були їх постачати.

Вищезазначені замовлення ДОТ ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно договорів №59/05-24-ХП та №109/12-24-ХП, після узагальнення направлялись для виконання постачальникам - з 29 травня 2024 року до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а з 05 грудня 2024 року також до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У свою чергу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у період з 29 травня 2024 року по 14 лютого 2025 року, як директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », отримували вище зазначені замовлення військової частини НОМЕР_4 із заздалегідь обумовленими з ОСОБА_20 додатково, безпідставно, а також надлишково включеними номенклатурою та кількістю продуктів харчування.

Вказані замовлення передавались ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , які згідно відведених їм обов`язків у складі злочинної організації сприяли заволодінню бюджетними коштами шляхом складання видаткових накладних із завідомо неправдивими відомостями щодо номенклатури та кількості продуктів харчування, для поставки до військової частини НОМЕР_4 .

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , отримавши замовлення, усвідомлюючи, що вказані у ньому продукти харчування взагалі не будуть постачатись до військової частини НОМЕР_4 , продовжуючи реалізацію розробленого ОСОБА_13 плану (четвертого етапу) заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , склали документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із завідомо неправдивою інформацією щодо постачання зазначеної у них номенклатури та кількості продуктів харчування до військової частини НОМЕР_4 .

З метою завершення розробленого плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , використовуючи вище зазначені завідомо підроблені документи (видаткові накладні) щодо постачання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » продуктів харчування до військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 забезпечили внесення зазначених у цих видаткових накладних завідомо неправдивих відомостей до актів приймання товару військовою частиною НОМЕР_4 шляхом відображення у актах відомостей про такі накладні, підтверджуючи таким чином прийняття військовою частиною зазначених у таких накладних продуктів харчування. Зазначені акти з боку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підписано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а з боку військової частини - ОСОБА_20 забезпечував їх підписання командиром військової частини НОМЕР_4 .

У подальшому акти приймання товару разом з відповідними накладними подані до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримавши зведені акти та додані до них видаткові із внесеними завідомо неправдивими відомостями, на виконання Договорів №59/05-24-ХП від 29 травня 2024 року та №109/12-24-ХП від 05 грудня 2024 року, у період з 27 лютого 2025 року по 26 лютого 2025 року, безпідставно зараховано на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » кошти в сумі 92 253,44 грн, а на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » кошти в сумі 633 671,86 грн.

Таким чином, учасники злочинної організації, під керівництвом ОСОБА_13 , який використовуючи підконтрольні підприємства - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом зловживання своїм службовим становищем директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_14 , директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_15 , а також начальником продовольчої служби тилу логістики військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_20 , в умовах воєнного стану, викликаного збройною агресією російської федерації, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до видаткових накладних та актів приймання товару, а саме продуктів харчування для військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , заволоділи бюджетними коштами в загальній сумі 725 925,3 грн.

Окрім того, ОСОБА_17 , діючи відповідно до розробленого ОСОБА_13 та узгодженого між усіма учасниками злочинної організації плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 в умовах воєнного стану, реалізуючи наступний (третій) його етап, згідно відведеної йому ролі, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у період з 29 травня 2024 року по 31 січня 2025 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи інших службових осіб Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », які не були обізнані про вчинення кримінального правопорушення, забезпечив формування та подачу з використанням інформаційно-комунікаційної системи управління потребами тилового забезпечення Збройний Сил України (далі - ІКС) до ІНФОРМАЦІЯ_5 ряд замовлень на поставку до Інституту BMC НУ «ОМА» продуктів харчування, потреба в постачанні яких відсутня, а також ряд замовлень, яких збільшив потребу в продуктах харчування шляхом завищення кількості необхідних військовій частині одиниць та найменувань продуктів, при цьому достовірно знав, що згідне укладених державних контрактів (договорів) постачальниками таких продуктів харчуванні буде визначено одне з підконтрольних ОСОБА_13 підприємств - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Так, у період часу з 29 травня 2024 року по 31 січня 2025 року, ОСОБА_17 забезпечив складання та подання до ДОТ ІНФОРМАЦІЯ_7 замовлення №83094, №84990, №88355 із доданими позиціями (найменуваннями) та кількістю продуктів харчування до тих найменувань та одиниць продуктів, в яких дійсно існувала потреба Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », однак за якими учаснику злочинної організації мали безпідставно збільшити номенклатуру та кількість продукті- харчування.

Вище зазначені замовлення ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно договорів №59/05-24-ХП та №109/12-24-ХП, після узагальнення, направлялись для виконання постачальникам - з 29 травня 2024 року до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а з 05 грудня 2024 року також до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У свою чергу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у період з 29 травня 2024 року по 31 січня 2025 року, як директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », отримували вище зазначені замовлення Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » із заздалегідь обумовленими з ОСОБА_17 додатково, безпідставно, а також надлишково включеними номенклатурою та кількість продуктів харчування.

Вказані замовлення передавались ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , які згідно відведених їм обов`язків у складі злочинної організації сприяли заволодінню бюджетними коштами шляхом складання видаткових накладних із завідомо неправдивими відомостями щодо номенклатури та кількості продуктів харчування, для поставки до Інститут BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , отримавши замовлення усвідомлюючи, що вказані у ньому продукти харчування будуть поставлені частково до Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », продовжуючи реалізацію розробленого ОСОБА_13 плану (четвертого етапу) заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , склали документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із завідомо неправдивою інформацією щодо постачання зазначеної у них номенклатури кількості продуктів харчування до Інституту BMC НУ «ОМА».

З метою завершення розробленого плану заволодіння коштами ІНФОРМАЦІЯ_6 , використовуючи вище зазначені завідомо підроблені документи (видаткові накладні) щодо постачання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » продуктів харчування до Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », ОСОБА_7 та ОСОБА_16 забезпечили внесення зазначених у цих видаткових накладних завідомо неправдивих відомостей до актів приймання товару Інститутом BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » шляхом відображення у актах відомостей про такі накладні, підтверджуючи таким чином прийняття Інститутом BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » зазначених у таких накладних продуктів харчування. Зазначені акти з боку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підписано ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а з боку Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ОСОБА_17 забезпечував їх підписання керівником Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

У подальшому акти приймання товару разом з відповідними накладними подані до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У свою чергу ДОТ ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримавши вказані вище зведені акти та додані до них видаткові з внесеними завідомо неправдивими відомостями, на виконання Договору №109/12- 24-ХП від 05 грудня 2024 року, у період з 30 січня 2025 року по 27 лютого 2025 року, безпідставно зараховано на рахунки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » кошти в сумі 535 682,43 грн.

Таким чином, учасники злочинної організації, під керівництвом ОСОБА_13 , який, використовуючи підконтрольні підприємства - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », шляхом зловживання своїм службовим становищем директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_14 , директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_15 , а також начальником продовольчої служби відділення матеріально-технічного забезпечення Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ОСОБА_17 , в умовах воєнного стану, викликаного збройною агресією російської федерації, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей до видаткових накладних та актів приймання товару, а саме продуктів харчування для військовослужбовців Інституту BMC НУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », заволоділи бюджетними коштами в загальній сумі 535 682,43 грн.

16 червня 2025 року ОСОБА_7 затримано у порядку пункту 4 частини першої статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

16 червня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

17 червня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України, у кримінальному провадженні №0001059 від 27 листопада 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 серпня 2025 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_2 :

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) НОМЕР_1

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ

Код банку отримувача (МФО) НОМЕР_2

Рахунок отримувача НОМЕР_3

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Одеської області Одеського району, смт. Чорноморське без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними з приводу обставин, що розслідуються у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 14 серпня 2025 року включно.

Роз`яснено, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, зокрема протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій; експертними висновками; висновками судової економічної експертизи, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 на даний час обґрунтовано підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, у складі злочинної організації, вчиненого повторно, у складі злочинної організації, що свідчить про високий рівень суспільної небезпеки таких дій, у зв`язку з чим, з урахуванням обставин кримінального провадження, дійдено висновку, що існує підвищена вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті; сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

Будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 або існування інших обставин, які б виключали можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді та на стадії апеляційного перегляду надано не було.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , врахувавши особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, має певні стійкі соціальні зв`язки, його роль у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спосіб вчинення таких кримінальних правопорушень та їх наслідки, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 КК України.

Тобто з наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід.

Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, які зазначені у статті 178 КПК України (частина перша статті 178 КПК України).

При цьому, місцевим судом враховано вищевказані положення законодавства та обґрунтовано взято до уваги кваліфікацію злочину, зміст підозри, повідомленої ОСОБА_7 , ступінь його участі у вчиненні кримінальних правопорушень, що інкримінуються, вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання, спосіб життя та інші обставини, що характеризують його особу, а також те, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, має стійкі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим обґрунтовано вважав, що наявні підстави для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог пункту 3 частини четвертої, частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, кваліфікацію злочину, зміст підозри, повідомленої ОСОБА_7 , ступінь його участі у вчиненні кримінальних правопорушень, що інкримінується, дані про особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання, спосіб життя та інші обставини, що характеризують його особу, його матеріальний стан, а також те, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, має стійкі соціальні зв`язки, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження, менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, не ґрунтуються на вимогах закону.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, його матеріальним станом, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим та підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, колегія суддів не вбачає.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, та обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів, та підстав уважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи не містять обставин, які б давали підстави для обґрунтованого висновку, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, визначений слідчим суддею розмір застави у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200 грн, є недостатнім стримуючим заходом для підозрюваного та не забезпечує належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 і виконання ним обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Доказів недостатності застосованого підозрюваному запобіжного заходу для виконання покладених на нього обов`язків прокурором не надано.

Аргументи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника ОСОБА_8 , викладені у доповненнях до апеляційної скарги та запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, про те, що кваліфікація кримінального правопорушення за статтею 255 КК України є передчасною та значно завищеною; у діях ОСОБА_7 відсутня суб`єктивна сторона складу злочинів, передбачених статтями 191 та 255 КК України; відсутній обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 КК України, у вигляді суспільно небезпечних наслідків, адже ОСОБА_7 , як логіст ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », виконував свої повсякденні функції, спрямовані на виконання службових обов`язків, у тому числі на виконання укладеного між ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Державного контракту (договору) про закупівлю від 29 травня 2024 року №59/05-24-ХП щодо поставки продуктів харчування; економічна експертиза саме щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не проведена, а висновки судових експертиз №584-588 носять вірогідний і некатегоричний характер; жодній посадовій особі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про підозру не повідомлено, ОСОБА_7 на слідчі дії у цих провадженнях не викликався, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001059 від 27 листопада 2024 року триває, органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, та за наслідками подальшого досудового розслідування повідомлена особі підозра може бути зміненою.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про недоведеність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, колегія суддів уважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті; сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, у матеріалах справи відсутні.

Посилання сторони захисту на те, що у підозрюваного міцні соціальні зв`язки та є родина; за місцем проживання ОСОБА_7 фактично проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми-близнятами віком по 7 років; офіційно працює та забезпечує родину засобами існування; неодноразово нагороджувався грамотами ІНФОРМАЦІЯ_6 ; є раніше не судимим, повідомлення про вчинення інших кримінальних правопорушень відсутні, не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Також не заслуговують на увагу суду посилання захисника на те, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за статтями 191, 255 КК України вже після затримання, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, третьої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

За змістом частини першої статті 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 615 КПК України у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно протоколу затримання ОСОБА_7 від 16 червня 2025 року його було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною п`ятою статті 27, частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України, на підставі пункту 4 частини першої статті 208 КПК України та того ж дня вручено повідомлення про підозру.

Вказаний протокол містить необхідні, визначені вимогами КПК України реквізити, складений уповноваженою службовою особою та на момент розгляду клопотання судом першої інстанції був належною процесуально-правовою підставою для позбавлення ОСОБА_7 особистої свободи, оскільки його дія згідно вимог частини першої статті 211 КПК України поширюється в часі до моменту розгляду клопотання.

При цьому, ОСОБА_7 був затриманий 16 червня 2025 року, тобто під час дії воєнного стану та на момент затримання у слідчого були достатні підстави вважати можливою втечу ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та 16 червня 2025 року, тобто у строк, передбачений частиною другою статті 278 КПК України, вручено повідомлення про підозру.

Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 з доповненнями, захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4