КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

23.07.25 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 21.07.2025 р. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000296 від 20.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 року до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання, яке вмотивоване наступним. Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що 20.07.2025 о 21:20 год. до чергової частини ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від поліцейського БПП УПП у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_5 , про те, що ним спільно з поліцейським БПП УПП у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_6 під час опрацювання виклику «домашнє насильство», за адресою АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння, дістав ніж та розпочав рух в бік поліцейських при цьому висловлюючи до них погрози вбивством. В свою чергу поліцейські оголили табельну вогнепальну зброю та попередили ОСОБА_7 про можливе застосування зброї. Однак ОСОБА_7 на законні вимоги поліцейських не реагував, а продовжив висловлювати свої погрози та підходити з ножем до ОСОБА_5 , який здійснив попереджувальний постріл вгору зі зброї.

Так, 20.07.2025 в період часу з 21 годин 45 хвилини по 22 годину 20 хвилин на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , під час чого було виявлено та вилучено:

- металевий предмет ззовні схожий на розкладний ніж, який поміщено до спец, пакету Національна поліція України RІС2131667.

21 липня 2025 року вищеописані вилучені об`єкти на підставі ст. ст. 98, 110 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження визнані в якості речового доказу, а тому виникла необхідність у накладанні на нього арешту.

Просить слідчого суддю накласти арешт на металевий предмет, ззовні схожий на розкладний ніж, який поміщено до спец, пакету Національна поліція України RІС2131667, з метою забезпечення заборони права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Після проведення всіх необхідних слідчих дій та експертних досліджень вищеописані речі здати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Прокурор, слідчий, підозрюваний (власник майна), захисник, в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним про дату, час, місце розгляду клопотання. Прокурор та слідчий надав заяву, згідно якої підтримуюь доводи клопотання, просять провести розгляд справи без його участі. Інші учасники заперечень за клопотанням не висловили. Слідчий суддя вважає можливим розгляд справи за відсутністю вказаних осіб, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України та, враховуючи, що у слідчого судді є достатні дані вважати, що суб`єкт подачі клопотання підтримує його доводи.

Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.

Слідчим надані достатні підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, - погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000296 від 20.07.2025 року.Злочин, передбачений ч. 1 ст. 345 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким кримінальним правопорушенням, санкція якого не передбачає покарання у виді конфіскації майна.

20.07.2025 в період часу з 21 годин 45 хвилини по 22 годину 20 хвилин на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд місця події - відрізок автодороги, що розташований за адресою вул. Антоновича навпроти будинку № 60, с. Махнівка, Хмільницького району, Вінницької області, під час чого було виявлено та вилучено металевий предмет ззовні схожий на розкладний ніж, який поміщено до спец, пакету Національна поліція України RІС2131667.

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 21.07.2025 р. вказане майно визнано речовим доказом по провадженню.

20.07.2025 о 21 годині 04 хвилин ОСОБА_7 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано.

21.07.2025 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Метою та підставами накладення арешту на частину квартири є необхідність забезпечення конфіскації майна, як виду покарання. Слідчий довів, що дійсно, підозрюваний має на підставі права власності майно, зазначене у клопотанні.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя зазначає, що до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання про порядок зберігання арештованого майна, а тому в частині вимог клопотання про передачу арештованого майна на зберігання в кімнату речових доказів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 21.07.2025 р. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000296 від 20.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користуватися, розпоряджатися, відчужувати на майно, а саме: металевий предмет ззовні схожий на розкладний ніж, який поміщено до спец, пакету Національна поліція України RІС2131667, вилучений під час огляду місця події 20.07.2025 р.

В задоволенні клопотання у іншій частині відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1