Провадження №1-кп/303/3016//20
Справа №303/1043/21
вирок

Іменем України

14 травня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0001359 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачева, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого в ТзОВ «Агрошляхбуд-М», раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 296 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 296 КК України,-

з участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6

ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_5

ОСОБА_4

захисників ОСОБА_9

ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

05 грудня 2019 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_4 , діючи у групі з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин», що неподалік ресторану «Корал» у селі Верхній Коропець Мукачівського району, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось в усвідомленому та умисному ігноруванні правил дорожнього руху, а також правил поведінки, моральності та добропристойності, зверхньому ставленні до працівників, які здійснюють дорожньо-ремонтні роботи.

Зокрема, це знайшло своє відображення у тому, що 05 грудня 2019 року, близько 19 години 30 хвилин, особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження, керуючи належним йому автомобілем «Аudi 80», державний номерний знак НОМЕР_1 , та перебуваючи на відрізку автодороги Мукачево-Рогатин Н-09 неподалік населеного пункту Верхній Коропець Мукачівського району, біля ресторану «Корал», ігноруючи правила дорожнього руху та дії регулювальника, так як на вказаному відрізку автодороги працівниками ТОВ «ШБУ» №77 проводилися ремонтні роботи, виїхав на зустрічну смугу руху, де у той час у протилежному напрямку рухалась колона автомобілів, чим спричинив затор. У подальшому, вийшовши із автомобіля, усвідомлюючи протиправність своїх дій та ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до працівника ТОВ «ШБУ» №77 ОСОБА_11 , став висловлюватись нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, маючи в руках предмет, схожий на бейсбольну біту. У той же час, ОСОБА_11 побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою уникнення будь-якого конфлікту з зазначеною вище особою, відійшов у бік та пропустив автомобіль під керуванням водія, який у свою чергу з`їхав на узбіччя та попрямував в напрямку села Верхній Коропець, під час їзди по узбіччі пошкодив вітрове скло автомобіля.

Після того, не зупинившись на цьому, з особа, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи протиправний характер, карність, суспільну небезпечність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, тоді ж о 19 годині 28 хвилин зателефонував своєму знайомому - особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, який через кілька хвилин під`їхав до нього разом з ОСОБА_4 та особою матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування і іншим невстановленим особам на невстановленому слідством автомобілі марки «БМВ» та на належному ОСОБА_4 автомобілі марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_2 , які, діючи у групі осіб, підійшовши до працівників ТОВ «ШБУ-77», зокрема до ОСОБА_12 , із запитанням «Хто старший?», стали вимагати від працівників дорожньої служби грошової компенсації за нібито пошкоджений ними автомобіль особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження та стали погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень.

Отримавши відмову у наданні грошових коштів, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючи погрози фізичною розправою, особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування, умисно нанесла один удар рукою, стиснутою у кулак в обличчя ОСОБА_12 , тим часом ОСОБА_4 та особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження та інші невстановлені особи, стояли поряд, підтримуючи особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування у його діях.

У цей момент, зважаючи на нецензурні висловлювання погрозами у бік працівників ТОВ «ШБУ-77» та спричинення удару ОСОБА_12 , для захисту останнього підійшли також працівники ТОВ «ШБУ-77» ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 .

Після того, особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що вони перебувають в громадському місці, а також незважаючи на інтенсивний рух автомобілів на вказаному відрізку дороги, присутність значної кількості осіб, стали наносити працівникам ТОВ «ШБУ-77» по різним частинам тіла удари, зокрема особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження нанесла один удар металевою битою в область голови ОСОБА_8 , а інші особи нанесли кілька ударів руками та ногами в область голови та обличчя потерпілому, після чого особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження, діставши невстановлений пістолет із-за пояса, з погрозами його застосування до працівників ТОВ «ШБУ-77», здійснив один постріл у їх бік.

У свою чергу, ОСОБА_4 , з метою припинити протиправні дії інших учасників, підбіг до свого автомобіля марки «Фольксваген Гольф» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився на узбіччі біля ресторану «Корал», та із багажного відділення діставши належну йому вогнепальну зброю - гладкоствольну рушницю «Huglu XR7» з серійним номером №18МО157, спорядивши її трьома патронами, здійснив два постріли у повітря, після чого, у даній рушниці відбулась осічка, взявши другу, належну йому рушницю «Core LZR- G01» з серійним номером №18SA-0431, зарядив її двома патронами, повторно здійснив два постріли у повітря, з метою припинення протиправних дій часниками даної події.

У цей час, почувши і побачивши здійснені ОСОБА_4 постріли, стали розбігатись в різні сторони та зателефонували до поліції, а особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження з місця події зникли на своїх автомобілях в напрямку міста Мукачева.

Внаслідок вчинення протиправних дій особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особи, які завдали легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_8 у виді забійної рани в тім`яній ділянці справа, синців в чоловій ділянці по центру, в скроневій ділянці зліва, крововиливу під слизову верхньої губи зліва, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1/2020 від 04 лютого 2020 року, ОСОБА_12 завдали побої, а також припинили роботу з проведення ремонтно-будівельних робіт.

Такі дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як вчинення кримінального правопорушення за частиною 2 стаття 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Згідно з обвинувальним актом, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 4 стаття 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї.

Дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за частиною 2 статті 296 КК України за наступних обставин.

Відповідно до обвинувального акту, 05 грудня 2019 року близько 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_4 та з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин», що неподалік ресторану «Корал», що в селі Верхній Коропець Мукачівського району, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням вогнепальної зброї, заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, а також заздалегідь пристосованого предмета, грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось в усвідомленому та умисному ігноруванні правил дорожнього руху, а також правил поведінки, моральності та добропристойності, зверхньому ставленні до працівників, які здійснюють дорожньо-ремонтні роботи за рахунок безпричинного нанесення їм тілесних ушкоджень.

Зокрема це знайшло своє відображення в тому, що 05 грудня 2019 року, близько 19 години 30 хвилин, особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження, керуючи належним йому автомобілем «Аudi 80», державний номерний знак НОМЕР_1 , та перебуваючи на відрізку автодороги Мукачево-Рогатин Н-09 неподалік населеного пункту Верхній Коропець Мукачівського району, біля ресторану «Корал», ігноруючи правила дорожнього руху та дії регулювальника, так як на вказаному відрізку автодороги працівниками ТОВ «ШБУ» №77 проводилися ремонтні роботи, виїхав на зустрічну смугу руху, де в цей час в протилежному напрямку рухалась колона автомобілів, чим спричинив затор. У подальшому, вийшовши із автомобіля, усвідомлюючи протиправність своїх дій та ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до працівника ТОВ «ШБУ» №77 ОСОБА_11 , якому став висловлювати нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, маючи в руках предмет, схожий на бейсбольну біту. В той же час, ОСОБА_11 побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою уникнення будь-якого конфлікту з зазначеною вище особою, відійшов у бік та пропустив автомобіль під керуванням водія, який у свою чергу з`їхав на узбіччя та попрямував в напрямку села Верхній Коропець, під час їзди по узбіччі пошкодив вітрове скло автомобіля.

Після того, не зупинившись на цьому, з особа, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, усвідомлюючи протиправний характер, карність, суспільну небезпечність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, тоді ж о 19.28 годині зателефонував своєму знайомому - особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, який через кілька хвили під`їхав до нього разом з ОСОБА_4 та особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування і іншим невстановленим особам на невстановленому слідством автомобілі марки «БМВ» та на належному ОСОБА_4 автомобілі марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_2 , які діючи в групі осіб, підійшовши до працівників ТОВ «ШБУ-77», зокрема до ОСОБА_12 , із запитанням «Хто старший?», стали вимагати від працівників дорожньої служби грошової компенсації за нібито пошкоджений ними автомобіль особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження, при цьому демонструючи в руках заздалегідь заготовлені та пристосовані предмети для нанесення тілесних ушкоджень, а саме маючи в руках розкладний ніж, а інша особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження, тримаючи в руках металеву биту, стали погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень.

Отримавши відмову у наданні грошових коштів, діючи з особливо зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючи погрози фізичною розправою, особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування, умисно нанесла один удар рукою, стиснутою у кулак в обличчя ОСОБА_12 , тим часом як ОСОБА_4 , дві особи, стосовно яких матеріали виділено у окреме провадження та ОСОБА_5 , який в цей час знаходився у вказаному місці і тримав у руках металевий прут, та інші невстановлені особи, стояли поряд, підтримуючи особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування у його діях.

У цей момент, зважаючи на нецензурні висловлювання погрозами у бік працівників ТОВ «ШБУ-77» та спричинення удару ОСОБА_12 , для захисту останнього підійшли також працівники ТОВ «ШБУ-77» ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 .

Після того, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування та інші невстановлені особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що вони перебувають в громадському місці, а також незважаючи на інтенсивний рух автомобілів на вказаному відрізку дороги, присутність значної кількості осіб, стали наносити працівникам ТОВ «ШБУ-77» по різним частинам тіла удари заздалегідь заготовленими та пристосованими предметами, зокрема особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження нанесла один удар металевою битою в область голови ОСОБА_8 , а інші особи нанесли кілька ударів руками та ногами в область голови та обличчя потерпілому, після чого особа, стосовно якої матеріали виділено у окреме провадження, діставши невстановлений пістолет із-за пояса, з погрозами його застосування до працівників ТОВ «ШБУ-77», здійснив один постріл у їх бік, а ОСОБА_4 , підбіг до свого автомобіля марки «Фольксваген Гольф» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився на узбіччі біля ресторану «Корал», та із багажного відділення діставши належну йому вогнепальну зброю - гладкоствольну рушницю «Huglu XR7» з серійним номером №18МО157, спорядивши її трьома патронами, здійснив два постріли в бік працівників ТОВ «ШБУ-77», після чого, у даній рушниці відбулась осічка, але не зупиняючись на цьому, прагнучи довести свій злочинний умисел спрямований на зверхнє безпідставне приниження працівників ТОВ «ШБУ-77» та завдання їм тілесних ушкоджень в громадському місці, повернувся до свого автомобіля та взявши другу належну йому рушницю «Core LZR- G01» з серійним номером №18SA-0431, зарядивши її двома патронами, здійснив з неї два постріли в бік працівників ТОВ «ШБУ-77». Дане твердження підтверджується висновком судово-балістичної експертизи № 1/515 від 04 лютого 2020 року.

У цей час, почувши і побачивши здійснені ОСОБА_4 постріли, побоюючись за своє життя і здоров`я, працівники ТОВ «ШБУ-77» стали розбігатись в різні сторони та зателефонували до поліції, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням їх місця перебування та інші невстановлені особи з місця події зникли на своїх автомобілях в напрямку міста Мукачева.

Внаслідок вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , осіб, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження у зв`язку із не встановленням його місця перебування та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи завдали легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_8 у виді забійної рани в тім`яній ділянці справа, синців в чоловій ділянці по центру, в скроневій ділянці зліва, крововиливу під слизову верхньої губи зліва, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1/2020 від 04 лютого 2020 року, ОСОБА_12 завдали побої, а також припинили роботу з проведення ремонтно-будівельних робіт.

На підставі наведеного ОСОБА_5 , органом досудового розслідування, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, ствердивши що діяв виключно з метою припинення конфлікту, який виник між працівниками ТОВ «ШБУ-77» та іншими на вигляд знайомим йому особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 05 грудня 2019 року увечері їхав до родичів у село Доробратово, Мукачівського району. У селі Верхній Коропець Мукачівського району біля ресторану побачив натовп людей, у тому числі впізнав автомобіль «Аudi 80», який як йому здалося, належав одному з його знайомих. Коли підійшов ближче, побачив людей у чорному одязі та ремонтників доріг у спеціальному одязі, між якими зав`язалася сутичка. Несподівано його повалили на землю. Декілька хвилин знаходився в епіцентрі сутички, потім, зрозумівши серйозність ситуації, він підійшов до свого автомобіля, де у багажному відділенні (у спеціальному відсіку) зберігалися дві рушниці, які належали йому на підставі дозвільних документів, спочатку зробив два постріли у гору з однієї рушниці, після чого сталася осічка, він дістав іншу рушницю і знову зробив у гору два постріли з метою припинити сутичку. З обвинуваченим ОСОБА_5 не знайомий, на місці події його не бачив. Категорично ствердив, що діяв з метою припинити протиправні дії інших осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснив, що працює будівельником. 05 грудня 2019 року увечері разом з іншими колегами повертався додому у місто Мукачево зі сторони міста Іршави. У той час проводились ремонті роботи доріг, тому були великі затори. У селі Лалово, Мукачівського району вони зупинилися разом з іншими автомобілями у заторі. Увесь час він переписувався зі своєю дружиною, яка чекала його вдома, мобільний телефон зберігав на дверцятах автомобіля, ближче до вікна(скла). Підтвердив, що виходив з автомобіля, коли стояли у заторі. Бачив місце події коли проїжджали повз ресторану «Корал», але на той час там уже були працівники поліції, (бачив проблискові маячки). Приїхавши додому виявив відсутність телефону, і зрозумів, що можливо загубив його біля ресторану «Корал» коли відкривав вікно, щоб подивитися що трапилося.

Обвинувачений ОСОБА_5 ствердив що органом досудового розслідування безпідставно оголошено йому підозру, вже тривалий час намагається довести свою невинуватість. Непрофесійні, на його думку, дії органу досудового розслідування спричинили його родині психологічні страждання.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 ствердив, що останнім часом перебував у зоні бойових дій, отримав поранення тому майже не пам`ятає обставин події, яка сталася у грудні 2019 року. У той день вони закінчували працювати у селі Верхній Коропець, Мукачівського району, робили дорогу. Регулювальник контролював потоки транспортних засобів. Біля ресторану «Корал», несподівано, на великій швидкості рухався автомобіль «Аudi 80», сірого кольору. Вони встигли зреагувати, водій вискочив з битою. Через декілька хвилин приїхали ще два автомобілі «BMW» та «Skoda» (темного та світлого кольорів). З автомобілів вийшли сім чоловіків, одягнутих у темний одяг і почали кричати. Вони почали вимагати відшкодування за розбите скло на автомобілі та пробиті колеса. ОСОБА_19 відповів що ніхто не буде нічого платити, він відразу кинувся до ОСОБА_20 та відчув удар ззаду по голові арматурою. Від удару нахилився і схопив за ногу нападаючого, який був одягнений у чорний одяг. Несподівано почув постріл з мисливської зброї, потім ще один. Вони всі поховалися за технікою, яка була на дорозі. Автомобіль «BMW» поїхав з місця події і відразу приїхала поліція. Наразі шкода йому не відшкодована. Вважає, що винуватці цієї ситуації мають понести покарання, так як патріоти нашої країни віддають своє життя, захищаючи громадян Україну, а злочинці продовжують вчиняти правопорушення.

Таким чином, потерпілий у судовому засіданні підтвердив факт встановлених органом досудового розслідування обставин, проте не впізнав обвинувачених, як осіб, які вчинили стосовно нього кримінальне правопорушення та спричинили йому тілесні ушкодження.

Допитані у судовому засіданні свідки, за клопотанням сторони обвинувачення, ствердили наступне.

Свідок ОСОБА_16 , будучи допитаним у режимі відео конференції, у судовому засіданні повідомив, що в грудні 2019 року здійснювали ремонті роботи автодороги «Мукачево-Рогатин». Біля ресторану «Корал» в селі Верхній Коропець зазвичай залишали техніку(машини). У той день коли сталася подія він вимірював дорогу і побачив як один з автомобілів почав рухатись проти руху колони. Потім автомобіль різко заїхав на територію ресторану «Корал», водій залишив автомобіль та забіг у підсобні приміщення ресторану. Через декілька хвилин до ресторану приїхали два автомобілі та кремезні чоловіки, які вийшли з автомобілів, підійшли до потерпілого та почали вимагати відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль. Між ними виникла сварка, яка переросла у штовханину. Подія спочатку відбувалася на дорозі, потім на парковці ресторану «Корал». На бачив хто наносив удар потерпілому, але бачив що останнього травмували арматурою. У сутичці приймали участь 6-7 людей, але впізнав він тільки одного, але це точно не обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Підтвердив, що на наступний день неподалік місця події було знайдено мобільний телефон, який у подальшому було передано працівникам поліції, але хто саме це робив йому не відомо. У відділенні поліції він був тільки один раз, а саме вночі після самої події (з 05 на 06 грудня 2019 року).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , будучи допитаним у режимі відео конференції, повідомив, що в грудні 2019 року закінчували укладку асфальту на відрізку дороги сіл Брезинка - Верхній Коропець, Мукачівського району, автодороги сполученням «Мукачево-Рогатин». Техніка вже знаходилася на паркові біля ресторану «Корал». Надійшов дзвінок про напад на одного з працівників, який намагався зупинити автомобіль, що рухався на зустріч колоні. Нападник на своєму автомобілі різко заїхав на територію ресторану «Корал», залишив автомобіль та забіг у підсобні приміщення ресторану. Через деякий час приїхали ще 5-6 чоловіків, які вимагали відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль, почалася сутичка, в ході якої хтось ударив потерпілого по голові. Після чого, хтось здійснив постріли, але куди саме він не бачив, вони всі відразу поховалися за техніку. Ствердив, що обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на місці події не бачив. Стосовно знайденого телефону йому нічого не відомо, оскільки особисто не знаходив телефон та не передавав його правоохоронним органам.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні, у режимі відео конференції, повідомив, що в грудні 2019 року здійснювали ремонті роботи автодороги «Мукачево-Рогатин». Бачив сутичку, яка відбувалася біля ресторану «Корал», проте знаходився майже за 200 метрів від місця події. Почувши постріли відразу сховався.

Таким чином, допитані у судовому засіданні свідки сторони обвинувачення не підтвердили факт присутності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на місці події 05 грудня 2019 року в селі Верхній Коропець Мукачівського району.

Стосовно свідків сторони обвинувачення, які зазначені у клопотанні від 05 червня 2023 року, суд зазначає наступне.

Положенням частини 1 статті 92 КПК України визначено що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках на потерпілого.

Відповідно до частини 3 статті 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед належним та неупередженим судом.

Стороною обвинувачення неодноразово вживалися заходи щодо забезпечення явки у судове засідання свідків, у тому числі допиту свідків, у порядку статті 336 КПК України. Протягом тривалого часу свідки у судове засідання не прибули. Будь-яких інших клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторонами не заявлено.

Допитані, за клопотанням сторони захисту, свідки ствердили наступне.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснив, що є братом обвинуваченого ОСОБА_5 . У грудні 2019 року поверталися з міста Іршави на автомобілі «Volkswagen Caddy» зі своїм братом та двома працівниками. Брат сидів на передньому сидінні та тримав телефон на дверці біля вікна (ближче до скла). На відрізку дороги сіл Брезинка, Верхній Коропець Мукачівського району, автодороги сполученням «Мукачево-Рогатин», проводилися ремонтні роботи, тому майже півтори години вони стояли у заторі. Коли проїжджали біля ресторану «Корал» бачили скупчення людей та працівників поліції. Приїхавши додому брат повідомив, що втратив мобільний телефон і запідозрив, що втратив його біля ресторану «Корал» коли відкривав вікно, щоб подивитися що трапилося.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні повідомив, що працює разом з обвинуваченим ОСОБА_5 та його братом. На початку грудня 2019 року поверталися з роботи. Оскільки, на автодорозі сполученням «Мукачево-Рогатин», проводилися ремонтні роботи, вони майже півтори години стояли у заторі. Обвинувачений сидів на передньому пасажирському сидінні, в селі Березинка він декілька разів виходив з машини. Мобільний телефон обвинуваченого увесь час знаходився на дверці біля вікна (ближче до скла). Проїжджаючи біля ресторану «Корал» бачили скупчення людей, а коли обвинувачений приїхав додому, почав шукати мобільний телефон. У подальшому з`ясувалося що він його втратив біля ресторану коли відкривав вікно, щоб подивитися що трапилося. З автомобіля на місці скупчення людей біля ресторану ОСОБА_5 не виходив.

Аналогічні покази надав суду свідок ОСОБА_24 , який підтвердив, що на початку грудня 2019 року вони поверталися з міста Іршави. Обвинувачений ОСОБА_5 сидів на передньому пасажирському сидінні, його мобільний телефон знаходився на дверці біля вікна (ближче до скла). В селі Березинка обвинувачений на декілька хвилин виходив з машини. Ствердив, що бачили скупчення людей біля ресторану «Корал». Коли обвинувачений приїхав додому в місто Мукачево, почав шукати мобільний телефон.

Допитана у судовому засіданні дружина обвинуваченого свідок ОСОБА_25 ствердила що 05 грудня 2019 року ОСОБА_5 повертався з роботи, увесь час вони переписувалися і він повідомляв, що знаходяться у заторі. Потім перестав виходити на зв`язок і повідомив що втратив телефон, зателефонувавши пізніше з маминого телефону. Підтвердила, що обвинувачений зазвичай полюбляв тримати телефон в автомобілі на дверці біля вікна (ближче до скла).

Слід зазначити, що свідки сторони захисту спростували причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення ним інкримінованого йому правопорушення. Їх покази послідовні і узгоджуються між собою.

Дослідженням письмових доказів, які надані суду сторонами кримінального провадження, а також оцінкою даних доказів на предмет належності та допустимості, щодо події, яка мали місце 05 грудня 2019 року у селі Верхній Коропець, Мукачівського району неподалік ресторану «Корал» судом встановлено наступне.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №20001359 від 05 грудня 2019 року підтверджується, що відомості внесені на підставі усної заяви про кримінальне правопорушення, яке мало місце в селі Верхній Коропець Мукачівського району. Дане підтверджується протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 05 грудня 2019 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05 грудня 2019 року, встановлено, що під час огляду території біля ресторану «Корал» в селі Верхній Коропець Мукачівського району виявлено та вилучено: два ключі з биркою на які напис «Apollo Gym» №3,№29; ключ від циліндричного механізму, упаковку з таблетками «гропринозин», два каучукові контейнери для мисливських набоїв, чотири гільзи з маркуванням Magnum Nobel 12kL ; одну гільзу з маркуванням Coba 9mm; шапку чорного кольору; арматуру довжиною 1,2 метри; автомобіль марки «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змив з керма, рукоятки перемикання швидкості та рукоятки перемикача світла фар автомобіля «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; одорологічний слід з керма, рукоятки перемикання швидкості автомобіля «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; дві пачки сигарет «Bond» та «Winston»; рукавички жіночі червоного кольору; пляшку з рідиною білого кольору «Хлібний дар»; пляшку каучукову «Fuze tea» з рідиною червоного кольору; електронний носій (флешку); мобільний телефон «Sigma» з карткою МТС. Постановою від 06 грудня 2019 року зазначені вище речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У свою чергу слід зазначити, що наданою суду стороною обвинувачення заявою від 05 грудня 2019 року підтверджується, що мобільний телефон «Sigma» переданий слідчому свідком ОСОБА_17 , який у заяві зазначив, що знайшов телефон на дорозі неподалік місця сутички.

Стороною обвинувачення доведено, що транспортний засіб «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_26 , що підтверджується інформаційним листом ТСЦ №2142 РСЦ в Закарпатській області.

07 грудня 2019 року в ході огляду місця події на узбіччі дороги навпроти центрального входу у ресторані «Корал» в селі Верхній Коропець Мукачівського району виявлено та вилучено: чорний телефон та свідоцтво на право керування транспортним засобом, видане на ім`я ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом огляд у місця події від 07 грудня 2019 року, тобто через два дні після вчинення кримінального правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_8 .

Висновком експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №4/437 від 26 грудня 2019 року доведено що посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 21 лютого 2019 року видане на ім`я ОСОБА_5 за способом виготовлення відповідає аналогічним зразкам посвідчень водіїв, які знаходяться в офіційному обліку. Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив факт належності йому даного посвідчення водія, яке у подальшому передано йому на зберігання.

На підтвердження своїх доводів, щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення надані суду фотокопії протоколів пред`явлення для впізнання фотознімків для впізнання від 06 грудня 2019 року. За даними протоколами свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 впізнали серед фотознімків, пред`явлених для впізнання обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, як активного учасника хуліганських дій та ймовірно особу, яка здійснила постріли зі зброї. Натомість, у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 та інші, допитані у судовому засіданні свідки сторони обвинувачення ствердили, що не бачили обвинуваченого ОСОБА_5 на місті події.

Під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: мобільний телефон «Nocia»; мобільний телефон «iPhone»; коробку з мобільного телефону «Samsung»; коробку з мобільного телефону«iPhone».

Факт спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень підтверджується додатковим висновком експерта №1/2020 від 04 лютого 2020 року. Стороною обвинувачення доведено, що у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у виді забійної рани в тім`яній ділянці зправа, зашитої хірургічними швами; травматичного набряку та синця на верхній губі зправа; синців в чоловій ділянці по центру, в скроневій ділянці зліва крововиливу під слизову верхньої губи зліва.

Зазначеним вище висновком підтверджується що за даними медичної документації, громадянин ОСОБА_8 знаходився на амбулаторному лікуванні з 05 грудня до 11 грудня 2019 року і у нього встановлені тілесні ушкодження у виді відкритої рани волосистої частини голови з приводу чого проведено первинну хірургічну обробку рани та накладено шви. Тілесні ушкодження у виді забійної рани виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, якими могли бути металева або дерев`яна палиця і відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини та дерев`яна палиця і відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності. Всі вказані вище тілесні ушкодження можуть вкладатися в дату події яка мала місце 05 грудня 2019 року.

Відповідно до висновку Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1/494 від 15 січня 2020 року наданий на дослідження предмет з маркувальним позначенням «СОВА П9 мм», є гільзою складовою частиною пістолетного (травматичного) патрона спорядженого метальним снарядом «несмертельної дії» калібру 9мм Р.А. Надані на дослідження 4 предмети з маркуванням «12 NOBEL 12 SPORT» є частинами боєприпасів гільзами, які є складовими частинами мисливських патронів 12-го калібру. Надані на дослідження 2 предмети, є комбінованими пижами, які використовуються для спорядження мисливських патронів 12- го калібру.

Надана на дослідження гільза з маркування «СОВА П 9мм», є складовою частиною пістолетного травматичного) патрона спорядженого метальним снарядом «несмертельної дії» калібру 9 мм Р.А., який призначений для стрільби з травматичних пістолетів калібру 9 мм Р.А. Надані на дослідження 4 гільзи з маркуванням «12 NOBEL 12 SPORT» є складовими частинами мисливських патронів 12- го калібру, які призначені для стрільби з гладко ствольних мисливських рушниць 12- го калібру. Надана на дослідження гільза з маркування «СОВА П 9мм» ймовірно відстріляна з самозарядного пістолета калібру 9мм Р.А. Надані на дослідження 4 гільзи з маркування «12 NOBEL 12 SPORT» відстріляні з напів автоматичної рушниці 12-го калібру.

Відповідно до висновку Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №1/515 від 04 лютого 2020 року надані на дослідження гільзи які вилучені в ході проведення огляду місця події в селі В.Коропець Мукачівського району, поблизу готелю-ресторану «Корал» від 05 грудня 2019 року відстріляні зі зброї наданої на дослідження. Надані на дослідження гільзи №1 та №2 відстріляні з наданої на дослідження рушниці «Core LZR-G01» з серійним номером 18S-0431. Надані на дослідження гільзи №3 та №4 відстріляні з наданої на дослідження рушниці «Huglu XR7» з серійним номером 18 МО157.

Слід зазначити, що у експертному висновку зазначено, що 19 грудня 2019 року, у ході проведення досудового розслідування, органом досудового розслідування здобуто зброю, яка належить ОСОБА_4 а саме мисливська зброя «AUGLU XR7 Black» калібру 12/46 18M-0157 та «CORE EZR GO1 Syntetic» калібру 12№ НОМЕР_4 .

Висновками експертів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №13/20 від 06 лютого 2020 року та №13/74 від 28 квітня 2020 року визначено вартість відновлюваних робіт пошкодженого транспортного засобу«AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 та вартість збитку пошкодженого автомобіля. Проте, даний транспортний засіб не належить потерпілому, а висновки експертів, підтверджують виключно факт завданих збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу, який належить особі, яка не є учасником даних подій.

На підтвердження своїх доводів, щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення стороною обвинувачення надано протоколи слідчих дій від 26 лютого 2020 року.

Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_8 відтворив обставини події, які мали місце 05 грудня 2019 року, вказав напрямок руху транспортного засобу «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вказав місце, де безпосередньо відбувалися події та у якому напрямку працівники ТзОВ «ШБУ-77» тікали від нападників.

Свідок ОСОБА_14 , під час слідчого експерименту відтворив обставини події, вказав місце, де знаходилися пошкоджений транспортний засіб «Аudi» та автомобіль «BMW» , підтвердив, що на місці події крім працівників ТзОВ «ШБУ-77» знаходили інші сім осіб. Ствердив, що саме водій автомобіля «BMW» першим наніс удар Денису, після чого почалася бійка, яка припинилася після декількох пострілів з рушниці. Почувши постріли, вони заховалися за будівельну техніку, а нападники поїхали в напрямку міста Мукачева.

Натомість, протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_5 підтверджується версія сторони захисту щодо можливої втрати мобільного телефону та документів обвинуваченого неподалік місця події, яка мала місце 05 грудня 2019 року.

Оцінюючи докази кожний окремо та в їх сукупності, щодо пред`явленого обвинувачення у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб (стосовно ОСОБА_5 ) та із застосуванням вогнепальної зброї (стосовно ОСОБА_4 ), суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. 23 квітня 2025 року прокурором змінено раніше пред`явлене обвинувачення.

Суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно вимог частини 1 статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених статті 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом (стаття 17 КПК України).

Стосовно доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення за частиною 2 статті 296 КК України слід зазначити наступне.

Доказами, які на думку сторони обвинувачення, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю є показання потерпілого, свідків, дані під час судового розгляду та письмові докази, надані стороною обвинувачення та досліджені у судовому засіданні.

Слід зазначити, що допитані у судовому засіданні свідки сторони обвинувачення ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 заперечили факт присутності обвинуваченого ОСОБА_27 на місці події.

Свідки сторони захисту ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , у судовому засіданні, підтвердили доводи обвинуваченого щодо непричетності його до вчинення даного кримінального правопорушення. Ствердили, що у той день поверталися з міста Іршави, майже півтори години знаходилися у заторі, неподалік ресторану «Корал». Мобільний телефон обвинуваченого увесь час знаходився на дверцятах біля вікна (ближче до скла). Проїжджаючи біля ресторану «Корал» бачили скупчення людей, на той час нас на місці події були працівники поліції. Вдома обвинувачений почав шукати мобільний телефон, у подальшому з`ясувалося, що втратив його неподалік місця події, можливо коли відкривав вікно.

Наведене вище узгоджується з протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до якого, підтверджується версія сторони захисту щодо можливої втрати мобільного телефону та документів обвинуваченим неподалік місця події, безпосередньо коли він відкривав вікно.

Проаналізувавши наведене вище, у тому числі й покази потерпілого, який не підтвердив факт присутності обвинуваченого ОСОБА_5 на місці події, суд зазначає що свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 підтвердили факт грубого порушення громадського порядку, що мало місце 05 грудня 2019 року неподалік ресторану «Корал» в Мукачівському районі, проте жоден з них не вказав, що обвинувачений може бути причетним до даного кримінального правопорушення.

Стосовно наданих стороною обвинувачення протоколів пред`явлення фотознімків для впізнання від 06 грудня 2019 року, за якими свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 впізнали серед фотознімків, пред`явлених для впізнання ОСОБА_5 слід зазначити, що такі проведені з порушенням вимог статті 228 КПК України.

Так, частиною 6 статті 228 КПК України визначено що за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Відповідно до частини 7 статті 228 КПК України фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Слід зазначити, що перед пред`явленням осіб для впізнання у свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 не були попередньо з`ясовані питання, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, свідки не опитані про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, за сукупністю яких саме ознак вони можуть впізнати особу.

Всупереч зазначених вище вимог фото обвинуваченого ОСОБА_5 пред`явлене для впізнання з трьома іншими особами, які мають різкі відмінності у зовнішності, що є порушенням статті 228 КПК України.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 ствердив, що не бачив обвинуваченого ОСОБА_5 на місці події, зазначив, що особи, які були на місці події та здійснювали постріли були іншої статури.

Таким чином, суду не надано достовірних відомостей на підтвердження виконання вимог закону при проведенні таких слідчих дій, як пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , тому суд не приймає ці протоколи як належні та допустимі докази.

Аналізуючи наведене суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення доведено факт грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке вчинене групою осіб, проте жодним чином не доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази на відповідність їх вимогам КПК України та враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 грудня 2012 року).

Суд має враховувати якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України від 11 квітня 2013 року).

Таким чином, стороною обвинувачення не надано суду належних доказів, які б вказували на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що вчинене групою осіб.

За таких обставин, суд вважає безпідставною та необґрунтованою позицію сторони обвинувачення щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства.

Відповідно до роз`яснень пункту 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані - суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 296 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 .

Пунктом 2 частини 1 статті 373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Таким чином, ОСОБА_5 слід визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 296 КК України та виправдати.

Стосовно доведеності пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, у вчиненні ним кримінального правопорушення за частиною 4 статті 296 КК України слід зазначити наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав факт його присутності на місці події, зазначивши що їхав у своїх справах у напрямку села Доробратово Мукачівського району. Побачив натовп людей на місці події та автомобіль свого знайомого. Декілька хвилин знаходився в епіцентрі сутички, зрозумівши серйозність ситуації, підійшов до свого автомобіля, де у багажному відділенні (у спеціальному відсіку) зберігалися дві рушниці, які належали йому на підставі дозвільних документів. З метою припинити протиправні дії здійснив декілька попереджувальних пострілів у повітря.

Доказами, які на думку сторони обвинувачення, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень є показання потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , дані під час судового розгляду та всі інші докази надані стороною обвинувачення та досліджені у судовому засіданні.

Натомість, допитані у судовому засіданні свідки сторони обвинувачення, не підтвердили факт присутності обвинуваченого на місці події.

Стосовно здійснених обвинуваченим ОСОБА_4 пострілів, на його думку з метою припинення протиправних дій, суд зазначає що стороною обвинувачення не спростовані доводи сторони захисту. Досліджені у судовому засіданні письмові докази підтверджують позицію обвинуваченого щодо користування ним зброєю на підставі відповідних дозвільних документів.

Надані на дослідження гільзи №1 та №2 відстріляні з наданої на дослідження рушниці «Core LZR-G01» з серійним номером 18S-0431. Надані на дослідження гільзи №3 та №4 відстріляні з наданої на дослідження рушниці «Huglu XR7» з серійним номером 18 МО157, що підтверджується висновком експерта №1/515 від 04 лютого 2020 року.

Відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 28 серпня 1998 року до мисливської вогнепальної зброї належать: мисливські гвинтівки, карабіни та штуцери, гладкоствольні рушниці, гладкоствольні рушниці із свердловиною "парадокс" з нарізами 100-140 мм на початку або в кінці ствола, мисливські рушниці зі свердловиною "сюпра", комбіновані рушниці, що мають поряд з гладкими і нарізні стволи. Пунктами 9 та 10 даної Інструкції визначено порядок використання та зберігання зброї.

Стороною обвинувачення не оспорювала факт належного зберігання обвинуваченим гладкоствольної зброї, яка належала йому на праві відповідних дозвільних документів.

Стосовно застосування обвинуваченим зброї, з метою припинення протиправних дій, суд зазначає, що при вирішення питання щодо наявності у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки як хуліганство із застосуванням вогнепальної зброї або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для спричинення тілесних ушкоджень, слід врахувати, що ця ознака має місце лише у випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час вчинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

У свою чергу ОСОБА_28 пред`явлено обвинувачення, у частині застосування вогнепальної зброї, з метою припинити протиправні дії інших учасників.

Встановлено, що обвинувачений підбіг до свого автомобіля марки «Фольксваген Гольф» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходився на узбіччі біля ресторану «Корал», та із багажного відділення діставши належну йому вогнепальну зброю - гладкоствольну рушницю «Huglu XR7» з серійним номером №18МО157, спорядивши її трьома патронами, здійснив два постріли у повітря, після чого, у даній рушниці відбулась осічка, взявши другу, належну йому рушницю «Core LZR- G01» з серійним номером №18SA-0431, зарядив її двома патронами, повторно здійснив два постріли у повітря, з метою припинення протиправних дій часниками даної події.

Судом встановлено, що саме після здійснених ОСОБА_4 пострілів, учасники події почали розбігатись у різні сторони та зникли з місця події на своїх автомобілях у напрямку міста Мукачева.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Натомість, недоведеним є факт вчинення такого кримінального правопорушення із застосуванням вогнепальної зброї.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_4 не можуть бути кваліфікованими за частиною 4 статті 296 КК України і перекваліфіковує їх на частину 2 статті 296 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, пропонував суду призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статей 75,76 КК України. стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 провадження у справі закрити відповідно до статті 49 КК України.

Обвинувачені, заперечуючи свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, просили їх виправдати.

Захисники просили ухвалити вирок з урахуванням вимог пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі статтями 66,67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням статті 12 КК України.

У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до досудової доповіді Мукачівського районного відділу №1 Філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області встановлено можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, з урахуванням доступних програм та послуг, за умови реалізації яких можливо досягнути належної поведінки без застосування покарань не пов`язаних із позбавленням волі.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкції статті.

Відповідальність за частиною 2 статті 296 КПК України визначена обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Слід зазначити, що з моменту вчинення даного кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років.

Відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або якщо минуло понад п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року визначено, що відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з відсутністю у діях особи складу кримінального правопорушення або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні правопорушення, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою права та частиною 5 статті 74 КК України.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, з урахуванням вимог частини 5 статі 74 КК України.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання що наявні умови та підстави звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання передбаченого частиною 2 статті 296 КК України з урахування роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів виріши у порядку статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог статті 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Застосовані стосовно обвинувачених запобіжні заходи припинили свою дію.

Керуючись ст. ст. 100, 124,373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 296 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України.

ОСОБА_4 призначити за частиною 2 статті 296 КК України покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за частиною 2 статті 296 КК України на підставі частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз (на розрахунковий рахунок UA0007493, Код , одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська ТГ/24060300, в розмірі 3545(три тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia», мобільний телефон «iPhone», мобільний телефон «Sigma», коробку з мобільного телефону «Samsung», коробку з мобільного телефону «iPhone» - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази: рушницю марки «AUGLU XR7 Black» калібру 12/46 18M-0157 та рушницю марки «CORE EZR GO1 Syntetic» калібру 12№18SA 0431 - повернути ОСОБА_4 .

Інші речові докази у даному кримінальному провадженні - зберігати при матеріалах кримінального провадження до розшуку осіб, стосовно яких матеріали виділені в окреме кримінальне провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуюча ОСОБА_29