Справа № 274/1534/25
Провадження № 1-кп/0274/589/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2025 за № 0000181, про обвинувачення

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Магдебург, Німеччина, є громадянкою України, здобула середню освіту, непрацевлаштована, розлучена, має на утримані чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 20.02.2025, близько 10 години, проходячи по вул. Садовій в м. Бердичеві Житомирської області, на землі виявила ZIP-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, зовні схожою на психотропну.

В ці ж день, час, в цьому ж місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, реалізуючи який, ОСОБА_4 взяла вказаний згорток та помістила його до правої кишені своєї кофти, тим самим незаконно придбала психотропну речовину, яку в подальшому незаконно зберігала, поки не була зупинена співробітниками Бердичівського РВП ГУНГІ в Житомирській області неподалік будинку № 6 по вул. Садовій в м. Бердичеві.

В подальшому, 20.02.2025 в період часу з 10 год. 34 хв. по 10 год. 48 хв., під час огляду місця події неподалік будинку № 6, що по вул. Садовій в м. Бердичеві, працівниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у ОСОБА_4 вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-фініл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 3,8291 г, яку остання незаконно придбала, зберігала без мети збуту та самостійно видала працівникам поліції.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватою, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому злочині визнала повністю та показала, що вона дійсно 20.02.2025 близько 10 години, проходячи поблизу ЖК «Резиденція» в м. Бердичеві, побачила пакунок з наркотичним засобом, підняла його та зберігала при собі для власного вживання. Про вміст пакунку вона знала, оскільки раніше уже мала досвід вживання наркотиків. Згодом, в провулку її зупинили працівники поліції, яким вона добровільно видала пакунок з психотропною речовиною. Про свій вчинок шкодувала, каялася у скоєному.

Крім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 20.02.2025 з фототаблицею до нього, при проведенні якого на ділянці місцевості поблизу будинку неподалік будинку № 6, що по вул. Садовій в м. Бердичеві, ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору;

- даними висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/106-25/3154-НЗПРАП від 26.02.2025, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою представленої речовини 3,8291;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.02.2025 з фототаблицею до нього, при проведенні якого підозрювана ОСОБА_4 на місцевості показала місце виявлення ним зіп-пакета з психотропною речовиною, місце зберігання ним цього пакета та місце, де він з цим пакетом був зупинений працівниками поліції та добровільно видав їм цей пакет. Дані протоколу про час, місце, обставини скоєння та припинення злочину відповідають показанням обвинуваченого, обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, даним протоколу огляду місця події від 20.02.2025.

За клопотанням прокурора, проти якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченої та досліджені докази, надані стороною обвинувачення, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїла, при встановлених у суді обставинах, суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконно придбала та зберігала психотропну речовину без мети збуту, у великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, та враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є нетяжким умисним злочином.

Обвинувачена ОСОБА_4 : є раніше не судима, не працевлаштована, розлучена, має на утримані чотирьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, громадський порядок не порушує, скарги від сусідів на неї не надходили; не зверталася за психіатричною допомогою до лікаря-психіатра, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Оскільки, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, підтвердженої інформації про отримання нею доходів немає, тому відсутні підстави розглядати можливість призначення їй покарання у виді штрафу.

Призначаючи обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, суд визначає мінімальний розмір такого покарання, передбачений КК України, строком один рік, при цьому враховує обставини події та посткримінальну поведінку обвинуваченої, а саме: беззастережне визнання своєї вини та надання зізнавальних показань.

Правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, оскільки обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 302/904/16-к (провадження № 51-966 км 18), загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи особу обвинуваченої, яка є раніше несудимою та багатодітною матір`ю, беручи до уваги висловлену в судових дебатах позицію прокурора про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченої.

Підстав для обрання щодо обвинуваченій запобіжного заходу, зважаючи на відсутність клопотань з цього приводу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, в розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 3,8291 г, яка зберігається в камері зберігання наркотичних речовин при ГУНП в Житомирській області, після набрання цим вироком законної сили знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1