Справа № 947/4605/25
Провадження № 1-кп/947/766/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000751 від 23.11.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеса, з неповною середньою освітою, студента третього курсу Одеського нафтогазового коледжу, який зареєстрований та фактичного мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

законний представник ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000751 від 23.11.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Так, 22.11.2024, приблизно о 19 годині 30 хвилин, біля будинку № 80/4 по вулиці Академіка Корольова м. Одесі між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у зв`язку з чим, у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень шляхом нанесення ударів руками та ногами по тулубу останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_3 умисно наніс правою рукою щонайменше 5 ударів рукою в ліву частину тулуба та удар ногою в ліву частину тулуба, спричинивши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у вигляді переломів бічних відрізків 6-7 лівих ребер, яка ускладнилась незначним двобічним травматичним пневмотораксом (потрапляння повітря в плевральну порожнину) та легке тілесне ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки. Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягало за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні 23.07.2025 року захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , подав до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст.48 КК України і про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину вперше, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, позитивно характеризується та оцінюється суспільством і соціумом та на даний момент всі питання щодо нанесеної шкоди між ним та потерпілим вирішено.

Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому правових наслідків звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, заявлене клопотання захисника підтримав.

Законний представник обвинуваченого також підтримала клопотання захисника.

Проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечувала і прокурор, зазначивши, що на теперішній час існують всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, так як потерпілий не має жодних претензій матеріального чи морального характеру, обвинувачений характеризується позитивно, на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітньою особою та не бажав настання негативних наслідків, у скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, відповідного до якого претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого у нього немає, завдана шкода була йому відшкодована в повному обсязі та проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст.48 КК України не заперечує.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали у повному обсязі, враховуючи дані про особу обвинуваченого, дійшов висновку про можливість задоволення клопотання захисника, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, передбачено, що судам слід мати на увазі, що у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи у суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Даний вид звільнення від кримінальної відповідальності є правом, а не обов?язком суду. У разі, коли суд дійде висновку про те, що, незважаючи на суттєву зміну зовнішньої обстановки, суспільна небезпечність вчиненого діяння не відпала або винна особа не перестала бути суспільно небезпечною, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України не допускається.

При цьому, слід розрізняти зміну обстановки у широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об?єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітньою особою та не бажав настання негативних наслідків.

Згідно ст.12 КК України цей злочин відноситься до нетяжкого злочину, оскільки санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Крім того, наведений злочин не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, суд бере до уваги те, що від дня скоєння кримінального правопорушення пройшов певний час, за який ОСОБА_3 інших кримінальних та адміністративних правопорушень не допускав, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується позитивно, на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітньою особою та не бажав настання негативних наслідків, у потерпілого немає претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого, уся шкода відшкодована в повному обсязі.

Викладене, а також характер, мотиви і обставини вчинення злочину ОСОБА_3 , інші обставини справи й дані про обвинуваченого в їх сукупності дають суду всі підстави вважати, що ОСОБА_3 на час розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки перестав бути суспільно небезпечним.

При таких даних суд вважає за можливе на підставі ст.48 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження у відношенні нього відповідно зі ст.ст.284, 288 КПК України закрити.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов заявлено не було.

Отже, на підставі викладеного і керуючись ст.ст.371,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

На підставі ст.48 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрити.

На ухвалу учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1