Справа № 581/992/23
Провадження № 1-кп/581/1/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000751 від 19 вересня 2023 року відносно обвинуваченої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Берестівка, Сумська область, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючої, раніше судимої

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 9 березня 2017 року за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 9 вересня 2020 року за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 9 квітня 2021 року за частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 119 КК України, а саме вбивство ОСОБА_7 , вчинене через необережність.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

19 вересня 2023 року близько 2 год 00 хв, перебуваючи за місцем спільного проживання зі співмешканцем ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні літньої кухні між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу його звинувачень, що остання зловживає алкоголем та витрачає гроші, які необхідні для ремонту будинку.

Надалі ОСОБА_5 діючи з необережністю у вигляді злочинної недбалості, не передбачаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , застосувала фізичну силу до останнього, відштовхнувши ОСОБА_7 від себе руками, від чого він впав на підлогу, а ОСОБА_5 за інерцією впала на нього зверху. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких помер.

Відповідно до висновка експерта Роменського районного відділення судово-медичної експертизи №152, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, що включають рану у тім`яній ділянці дещо справа, на 1,5 см вище верхнього краю потиличної ділянки, а також перелом склепіння та основи черепа з крововиливом під м`які мозкові оболонки та забоями головного мозку, які утворилися внаслідок дії тупого предмета (предметів) в час незадовго до настання смерті, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті і за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. При цьому рана утворилася за механізмом удару/тиснення, забої головного мозку утворилися за механізмом удару-струсу та протиудару. Причиною смерті ОСОБА_7 є тупа травма голови з ушкодженням склепіння та основи черепа, крововиливи під склепіння черепа і під м`які мозкові оболонки, а також забої головного мозку.

В ході судового провадження, а саме 26 травня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог статті 471 КПК України.

Згідно із угодою про примирення сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за частиною 1 статті 119 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, щиро покаялась, вибачилась за скоєне перед потерпілою, потерпіла вибачила обвинувачену. Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 КК України домовились звільнити обвинувачену від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 просили затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_6 висловив позицію, що наявні обґрунтовані підстави для затвердження угоди.

Прокурор ОСОБА_3 звернула увагу, що визначене в угоді покарання не відповідає суспільним інтересам, оскільки обвинувачена лише нещодавно була звільнена з місць позбавлення волі, а тому застосування статті 75 КК України є безпідставним.

Заслухавши у учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком правильно розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що ОСОБА_5 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, зазначивши про вчинене виключно з необережності, дала згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що потерпіла вибачила обвинувачену, зазначивши, що стався нещасний випадок із її братом ОСОБА_7 , ніяких претензій до обвинуваченої вона не має.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялася в його вчиненні, активно сприяла розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння та вчинення правопорушення щодо особи, з якою винна перебувала у близьких відносинах.

ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченою на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Щодо доводів прокурора, то суд акцентує увагу на положеннях частини 2 статті 75 КК України, відповідно до якої суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто застосування звільнення від відбування покарання з випробування на підставі угоди про примирення має свою специфіку і не передбачає оцінку та врахування судом обставин, передбачених частиною 1 статті 75 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання зі звільненням від його відбування.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченої не застосовано, клопотання про їх застосування не надходило.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 травня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України та призначити їй визначене в угоді покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме змиви речовини бурого кольору з підлоги літньої кухні, штани червоного кольору з плямами речовини бурого кольору, фрагмент ковдри з нашаруванням речовини бурого кольору, футболку білого кольору з зображенням ведмедя з плямами речовини бурого кольору, змиви верхніх кінцівок (долоней та зап`ястей) ОСОБА_5 , вільні зрізи нігтьових пластин верхніх кінцівок ОСОБА_5 знищити.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5 - 7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6, 7 статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1