Справа № 461/6210/25
Провадження № 1-кс/461/4773/25
УХВАЛА

05.08.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою економічною освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, має на утриманні 3-ох дітей: Софію, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда ІІ групи, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 28.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000226 від 28.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», який введений Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.199 №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі Правила перетинання державного кордону), військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, за невстановлених органом досудового розслідуванням обставин (часу та місця), однак не пізніше 02.04.2025, вступив у злочинну змову із невстановленою на даний час в ході досудового розслідування особою, з метою протиправної діяльності, яка полягала у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, після чого вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 02.04.2025, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 в ході особистої зустрічі на автомобільному сервісі «Квадро Сервіс», що на кільцевій дорозі на виїзді з м. Львова, зустрівся із ОСОБА_4 , з приводу придбання у нього автомобіля марки «Citroen C-Crosser», про продаж якого ОСОБА_4 розмістив оголошення в мережі Інтернет, на сайті «АвтоРіа».

В ході вказаної зустрічі, ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_4 , з метою отримання консультації, щодо виїзду за межі території України на законних підставах його другом ОСОБА_8 . У свою чергу, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, із невстановленою в ході досудового розслідування особою, шляхом попередньо розробленого злочинного плану, вирішили організувати незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, шляхом внесення особи у зареєстровану ним транспортну компанію, на посаду водія, на спеціально купленому для цього автомобілі, за що отримати від останнього грошові кошти. Після чого повідомив, що нещодавно з цією метою він придбав два автомобілі типу «бус», та у разі згоди, за грошову винагороду у розмірі 12000-13000 доларів США, він може організувати незаконний виїзд ОСОБА_8 через державний кордон України.

Реалізовуючи вказаний злочинний план, 16.04.2025 приблизно о 15 год. 55 хв., ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленою в ході досудового розслідування особою, зустрівся із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на попередньо обумовленому місці, неподалік магазину «Рукавичка», по вул. Львівська, 62Б, у с. Наварія, Львівського району, Львівської області, з метою з`ясування обставин можливості перетину ОСОБА_8 державного кордону України, під час дії на території України воєнного стану, до Республіки Польща, в ході розмови з яким, ОСОБА_8 надав згоду на перетин державного кордону України на автомобілі, у межах міжнародного пункту пропуску «Шегині-Медика».

Крім цього, під час вказаної зустрічі, в ході розмови з ОСОБА_8 за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення його через державний кордон України, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою на даний час в ході досудового розслідування особою, реалізовуючи заздалегідь узгоджений план, повідомив ОСОБА_8 , що є три варіанти можливості перетину ним державного кордону України, основний з яких полягає у працевлаштуванні його у транспортну компанію ОСОБА_4 , з подальшим внесенням у систему «Шлях», по «грузовому шляху». А саме ОСОБА_8 необхідно укласти трудовий договір із підприємством зареєстрованим на ім`я ОСОБА_9 , після чого на автомобілі ОСОБА_4 поїхати у напрямку пункту пропуску «Шегині-Медика», при під`їзді до якого ОСОБА_8 необхідно сісти за кермо автомобіля, а ОСОБА_4 перетинає державний кордон України через піший пункт пропуску. Після чого ОСОБА_9 повідомив, що вартість його послуг у забезпеченні безперешкодного перетину державного кордону України в межах міжнародного пункту пропуску, як водія транспортного засобу, становить 14000 доларів США, з яких 2000 доларів США потрібно передати йому у якості авансу, за тиждень до виїзду. Що стосується решти суми, то 9000 доларів США ОСОБА_8 повинен передати ОСОБА_4 перед пунктом пропуску на території України, а іншу частину після перетину державного кордону, на території Республіки Польща.

В подальшому ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому роль, діючи за попередньою змовою групою осіб, із невстановленою на даний час в ході досудового розслідування особою, 30.04.2025 приблизно о 12 год. 11 хв., зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 біля Наварійського ліцею Пустомитівської міської ради Львівського району, Львівської області, за адресою: вул. Музична, 20, с. Наварія, Львівського району, Львівської області. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи на меті отримати грошові кошти, з метою реалізації попередньо розробленого плану, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, висловив вимогу надіслати йому через застосунок «Вацап» на мобільний телефон фото свого паспорту громадянина Україна для виїзду за кордон, а також фото посвідчення водія, для виготовлення документів, що дадуть право на безперешкодний перетин державного кордону України та додав, що за 2-3 дні до поїздки він зателефонує та попередить про це ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_7 , на вимогу ОСОБА_4 передав йому грошові кошти у сумі 2000 доларів США, що відповідно до встановленого курсу НБУ станом на 30.04.2025 становило 83 128 грн, у вигляді завдатку за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, 20.05.2025 о 14 год. 06 хв. зустрівся із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на автостоянці супермаркету «Рукавичка», по вул. Львівська, 62б, у с. Наварія, Львівського району, Львівської області, в ході якої продовжив запевняти ОСОБА_8 у виконанні взятих на себе зобов`язань, що полягали у забезпеченні перевезення ОСОБА_8 до обумовленого місця перетину державного кордону та забезпеченні безперешкодного перетину державного кордону України в пункті міжнародного пропуску із подальшим доставленням ОСОБА_8 на вокзал у м. Перемишль Республіки Польща.

Прокурор вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є необхідність в продовженні дії обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив задовольнити повністю.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судове засідання не з`явились. Захисник подав до суду заяву про слухання клопотання без його участі та без участі підозрюваного. Проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, дослідивши подане клопотання, врахувавши думку учасників провадження, дійшов до висновку про необхідність його задоволення враховуючи наступне.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 28.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

09.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

09.06.2025 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 09.08.2025 із визначенням застави в сумі 242240 грн, із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Вказану заставу внесено ОСОБА_10 за ОСОБА_4 на рахунок ТУ Державної судової адміністрації України у Львівській області. Постановою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері

Постановою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09.09.2025 року

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи зазначені положення закону, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, має встановити: 1) обставини які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного покладено ряд обов`язків, визначених п. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний своїми діями (бездіяльністю), про які йдеться у повідомленні про підозру, міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з якими погоджується слідчий суддя і на момент розгляду вказаного клопотання.

Метою продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в повному обсязі доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким та у разі доведення вини, останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі терміном до дев`яти років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання. Тому, підозрюваний, будучи обізнаним про покарання, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

За такого, вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя виходить з того, що на даний момент ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому саме такі мінімальні обов`язки, які покладені на підозрюваного, можуть запобігти цим ризикам.

Керуючись ст. ст. 182,183,194,199 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто до 09 вересня 2025 року, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 09.06.2025 року на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не виїжджати за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід та/або накладене грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1