Справа № 132/470/25
Провадження №11-кп/801/611/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000114, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 лютого 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора з доповненнями у кримінальному провадженні прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2025 року, якою кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки) від 07 лютого 2020 року, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

у с т а н о в и в :

Встановлені судом першої інстанції обставини та зміст судового рішення

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 07 лютого 2020 року приблизно о 22:00 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, піднялись по металевій драбині на горище житлового будинку, відчинили вхідні двері та проникли до приміщення, звідки викрали вживаний інструмент: торцювальну пилу марки «Корвет 8М» та електричний дриль марки «HANSEATIC H-SB-510E», що належав ОСОБА_12 .

У подальшому викрадений інструмент останні заховали на території домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_10 завдали потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 1885 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2025 року кримінальне провадження № 0000114 від 8 лютого 2020 року в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки) 07 лютого 2020 року у ОСОБА_12 закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду мотивована тим, що:

вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна є меншою сумою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність;

за наявності згоди обвинуваченого кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2025 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення кримінального процесуального закону та постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала суду є незаконною через порушення судом першої інстанції вимог чинного КПК України;

місцевий суд не з`ясував думку потерпілого щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та його позиції щодо підтримання обвинувачення у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення;

ураховуючи спосіб вчинення крадіжки, а саме її скоєння з проникненням у домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , дії обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України, що є покращенням становища обвинуваченого;

суд першої інстанції, з метою ухвалення справедливого судового рішення, мав перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у межах санкції цієї частини.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Потерпілий ОСОБА_12 будучи належним повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився, заяв про поважність причини неприбуття до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК указані обставини не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Закриття кримінального провадження за указаною підставою можливе лише у випадку, коли діяння особи не тягне за собою кримінальної відповідальності за жодною зі статей чи частин статті Особливої частини КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX до ст. 51 КУпАП внесено зміни, за якими збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян межу між адміністративною та кримінальною відповідальністю за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що:

«зміни, внесені Законом України № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений у ст. 51 КУпАП, має враховуватися розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з огляду на положення п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України».

Згідно з п. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до обвинувального акта, діяння, що інкриміноване ОСОБА_7 вчинене ним 07 лютого 2020 року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 102 грн, а 50 відсотків від його розміру - 1051 грн.

Ураховуючи положення Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодом від 07 лютого 2020 року, що йому інкриміноване згідно обвинувального акта, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, становив 2 102 грн.

Вартість майна, у викраденні якого обвинувачується ОСОБА_7 за епізодом від 07 лютого 2020 року, становить 1 885 грн, тобто є меншою ніж 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що застосовувались у 2020 році.

Указане, з урахуванням передбаченого ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України принципу зворотної дії закону у часі, виключає кримінальну відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом вчинення крадіжки 07 лютого 2020 року.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про неможливість притягнення ОСОБА_7 за указаним епізодом до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України.

Водночас, закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд першої інстанції залишив поза увагою спосіб вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме вчинення його з проникнення у домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 .

Дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальним правопорушенням меншої тяжкості, у зв`язку з чим така перекваліфікація покращує становище обвинуваченого.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України полягає, зокрема, у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Незаконне проникнення до житла це будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку. Мотиви і мета цього кримінального правопорушення можуть бути різними та на кваліфікацію діяння не впливають.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що:

«ч. 3 ст. 337 КПК України встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження».

Усупереч указаним вимогам місцевий суд не звернув уваги на висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, не проаналізував фактичні обставини справи та наявні докази з метою встановлення наявності або відсутності у діях останнього ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та передчасно дійшов висновку про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за епізодом крадіжки від 07 лютого 2020 року на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, відповідно до ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Указане судове провадження, за результатами якого ухвалене рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в частині обвинувачення за епізодом крадіжки від 07 лютого 2020 року на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, судом першої інстанції здійснене за відсутності потерпілого ОСОБА_12 .

Відомостей про його належне повідомлення про час та місце судового засідання матеріали справи не містять.

Указане порушило право потерплого ОСОБА_12 реалізувати його процесуальні права, зокрема, брати участь у судовому провадженні, висловлюватись щодо обґрунтованості заявленого клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за епізодом крадіжки від 07 лютого 2020 року та підтримання обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК України.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Ураховуючи, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає задоволенню, а ухвала суду про закриття кримінального провадження № 0000114 від 08 лютого 2020 року за епізодом вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 крадіжки 07 лютого 2020 року скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2025 року, якою кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки) від 07 лютого 2020 року, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4