Провадження № 11-сс/824/3464/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді- ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю скаржниці - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В ухвалі слідчого судді зазначено, у поданій ОСОБА_6 заяві викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення. Також, за своїм змістом та суттю викладені обставини у заяві є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями у конкретній справі та не є повідомленням про злочини, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення вказаними особами кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, скаржник подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати відповідальних осіб Державного бюро розслідувань внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2025 та розпочати досудове розслідування, з направленням їй підтверджуючих документів про внесення відомостей до ЄРДР.

Зазначає, що розгляд її скарги на дії працівників ДБР в суді першої інстанції відбувся з порушенням процесуального строку, передбаченого ч. 2 ст. 306 КПК України.

Вказує, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 376 КПК України, зокрема не оголошено повного тексту ухвали суду 11.04.2025.

Вважає, що слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку скаржниці, яка підтримала подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржниця ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 27.03.2025 року.

При цьому, у скарзі ОСОБА_6 зазначила, що нею до Державного бюро розслідувань подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15, 17, 27, 114-1, 190, ч. 3, ст. 358, ст. ст. 364, 384, 396 КК України. Уповноважена особа Державного бюро розслідувань, в порушення вимог ст. 214 КПК України, протягом 24 годин питання про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не вирішила, що стало підставою для оскарження такої бездіяльності до слідчого судді.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя в ухвалі зазначив, що в заяві ОСОБА_6 від 27.03.2025 відсутні відомості, які б свідчили або могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно зазначив у своєму рішенні про те, що ч. 5 ст. 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення, яких ОСОБА_6 у заяві наведено не було, а дані, які викладені у повідомленні про нібито вчинення кримінального правопорушення зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями у конкретній справі, а відтак, бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутня.

Посилання апелянта на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 376, ч. 2 ст. 306 КПК України щодо строку розгляду скарги та оголошення повного тексту ухвали, не є визначеними КПК України безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя