Справа № 713/1488/25
Провадження №1-кп/713/126/25
УХВАЛА

іменем України

22.05.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 12.02.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с.Багна, Вижницького району Чернівецької області, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого,

25.06.2009 року Вижницьким районним судом за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.1, 185 ч.3, 70, 75 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, з відстрочкою від відбування покарання на строк 2 роки;

21.04.2010 року Вижницьким районним судом за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;

27.11.2015 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст. ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 289 ч. 2, 70 КК України на термін 5 років 1 місяць позбавлення волі;

15.06.2016 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. ст. 309 ч, 1, 70 ч. 4 КК України на термін 5 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.12.2019 року з Стрижанівської ВП №81 по відбуттю покарання ,

27.11.2020 року Вижницького районного суду за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 289 ч.2, 69, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.162 ч.1, ст.186 ч. 4 КК України,-

УСТАНОВИВ:

До Вижницького районного суду Чернівецької області для розгляду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.162 ч.1, ст.186 ч. 4 КК України .

22.05.2025 року прокурор звернувся у суд з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.162 ч.1, ст.186 ч. 4 КК України.

В клопотанні вказує, що ОСОБА_5 відповідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 536 від 05.11.2024, на підставі Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу по мобілізації та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . Надалі наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) №193-РС від 11.02.2025 ОСОБА_5 , призначено на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 і з 26.02.2025 зараховано до списків особового складу та постановлено на всі види забезпечення, як такого, що з 26.02.2025 справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою. Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_2 останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби. Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). 24.02.2022 Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на даний час. Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові, умисні, корисливі злочини за наступних обставин: Так, 11.02.2025, близько 18.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , неподалік господарства під № 26 А, в останнього винник умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до території домоволодіння та житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме територію домоволодіння та житлового будинку який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, через фіртку паркана зайшов на територію домоволодіння тим самим незаконно проник до іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, де продовжуючи свої протиправні дії шляхом розбиття скла віконної рами у ванну кімнату, проник в приміщення житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_5 переслідуючи корисливу мету, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, відкрито, протиправно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії очевидні для потерпілого - інваліда 2 групи з дитинства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , 26.02.2025, близько 12:00 год., перебуваючи, за адресою АДРЕСА_1 , з метою заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 , попросив останнього його мобільний телефон марки «REDMI A2 Black», моделі 2GB RAM 32 GB ROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 для здійснення дзвінка на що отримав відмову. В подальшому, близько 12.01 год. з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , без застосування фізичного насильства, проти волі потерпілого ОСОБА_7 , відкрито заволодів належним ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «REDMI A2 Black» моделі 2GB RAM 32 GB ROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , в чохлі чорного кольору, що знаходився неподалік потерпілого та з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1 928 грн. 70 коп.

26.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

27.02.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2025.

21.04.2025 керівником Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.05.2025.

24.04.2025 строк тримання під вартою підозрюваного продовжено до 26.05.2025. Водночас, строк дії згаданої вище ухвали слідчого судді від 24.04.2025, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, закінчується 26.05.2025р.

Оскільки ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив обрати йому цілодобовий домашній арешт .

Захисник ОСОБА_4 вважав, що клопотання неповне та необґрунтоване вважав, що є підстави для обрання запобіжного у виді цілодобового домашнього арешту ,або в певний період доби , а також просив визначити розмір застави у разі обрання запобіжного у виді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому розгляді, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання з таких підстав.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом установлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.162 ч.1, ст.186 ч. 4 КК України.

26.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

27.02.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2025.

21.04.2025 керівником Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.05.2025 .

24.04.2025 строк тримання під вартою підозрюваного продовжено до 26.05.2025. Водночас, строк дії згаданої вище ухвали слідчого судді від 24.04.2025, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, закінчується 26.05.2025р. Та визначено заставу у розмірі 40 (Сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121120,00 (Сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень.

Копію клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_5 отримав 21 травня 2025 , а його захисник - 22 травня 2025 року.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України , строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшились.

Тобто на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а зокрема, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин , може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, про місце проживання яких йому відоме, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення. неодноразово судимий за корисливі злочини.

Зазначені вище обставини, на думку суду, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому перебуваючи на свободі, він може вчинити нові злочини, переховуватися від суду, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи те, що суд не вважає за можливе обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховучи, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177,178,183,197,199,331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 продовжити на 60 днів, по 20 липня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 16.40 год. 26.02.2025 року о 16:40 год..

Розмір застави визначити у межах 40 (Сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121120,00 (Сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м. Київ, код банку отримувача 810172, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ обвинуваченого).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися з житлового будинку с.Чорногузи вул. Л.Українки, 2, Вижницького району Чернівецької області, без дозволу , прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд, прокурора .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає виконанню негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецької апеляційного суду протягом п"яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_8