У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5298/25

№ 1-кп/183/1862/25

17 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 02.04.2025 року до ЄРДР за № 0000229, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду 02.06.2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 застосовувався у виді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Потерпілий, представник потерпілого, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений, кожен окремо, вважають, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду, а також судовий розгляд можливо проводити у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду.

Суд, вислухавши прокурора, потерпілого, представника потерпілого, захисника обвинуваченого та обвинуваченого вважає необхідним призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 обґрунтувавши тим, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, 30.03.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, разом із потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходились поблизу магазину «Оксана», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селоСпаське, вулиця Козинця, будинок83-Б, де вживали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_3 та

ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, взяв у ліву руку скляну пляшку з-під алкоголю «MARENGO», об`ємом 1 л., та знаходячись в безпосередній близькості, попереду ОСОБА_6 , наніс йому один удар вказаною пляшкою по потилиці внаслідок чого останній впав на землю та втратив свідомість. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 взявся обома руками за голову потерпілого та наніс йому ще два удари коліном лівої ноги в голову.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, лінійного перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа, гематоми м`яких тканин потиличної ділянки, забійних ран в тім`яній області праворуч та ліворуч, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

29.05.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

30.05.2025ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 29 липня 2025 року включно з визначенням застави у кримінальному провадженні у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 гривень.

На думку сторони обвинувачення вина ОСОБА_3 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню матеріалами, описаними у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту.

31.05.2025, досудове розслідування закінчено, обвинувальний акт скеровано до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ч. З ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

На підставі викладеного у сторони обвинувачення виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу

ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що зберігаються ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, саме спробам:

-переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_3 , обвинувачується у спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, за яке законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тому є підстави вважати, що останній розуміючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення може почати переховуватись від суду.

Невідворотність покарання за злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 є давнім знайомим потерпілого ОСОБА_6 та свідків у кримінальному провадженні. Використовуючи довірливі відносини з ними ОСОБА_3 може здійснювати психологічний вплив на них з метою зміни ними показань та уникнення таким чином кримінальної відповідальності;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_3 , не має законного джерела доходу, не має зареєстрованого місця проживання, тож не виключено, що у разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити нове, умисне кримінальне правопорушення. Окрім цього про наявність вказаного ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, перебуваючи на іспитовому терміні належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та інший - більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вказаним в клопотанні.

В зв`язку з чим прокурор просить продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді трима ння під вартою строком на 60 днів, з визначення розміру застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Потерпілий, представник потерпілого, кожен окремо, підтримали заявлене клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив змінити раніше обраний його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу

ОСОБА_3 суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання.

Також, суд вважає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_3 є давнім знайомим потерпілого ОСОБА_6 та свідків у кримінальному провадженні. Використовуючи довірливі відносини з ними ОСОБА_3 може здійснювати психологічний вплив на них з метою зміни ними показань та уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Крім того, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 , не має законного джерела доходу, не має зареєстрованого місця проживання, тож не виключено, що у разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити нове, умисне кримінальне правопорушення. Окрім цього про наявність вказаного ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, перебуваючи на іспитовому терміні належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування обвинуваченому

ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає, що достатньо підстав для його задоволення.

Крім того, розглядаючи клопотання захисника обвинуваченого адвоката

ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.45 годину 25 липня 2025 року в залі судового засідання Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, потерпілого, свідків.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 вересня 2025 року включно.

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1