Номер провадження 1-кп/754/977/25
Вирок

Іменем України

04 вересня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференц зв`язку кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2025 за №0000417 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючої, раніше судимої, -

- 18.02.2025 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді двохсот годин громадських робіт (не відбуто)

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

сторони захисту: обвинуваченої - ОСОБА_3 , захисника в режимі відеоконференц зв`язку - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2025 року приблизно о 18 годині 55 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим), ОСОБА_3 , перебуваючи на паркувальному майданчику, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_3, побачила припаркований транспортний засіб марки «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_9 , в цей момент у неї виник протиправний умисел направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження транспортного засобу, марки «Ford» моделі «Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_9 , шляхом підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний, та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, взяла вживаний одяг зі смітника, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_3 та виклала частину вживаного одягу під ліву бокову частину автомобіля марки «Ford» моделі «Sierra», з д.н.з. НОМЕР_1 та за допомогою стороннього джерела запалювання, а саме запальнички, яка була при неї, здійснила підпал одягу, тим самим створила відкрите джерело горіння, яке в свою чергу пошкодило задній лівий поріг, передній лівий поріг, панелі підлоги, паливну магістраль, задній лівий підкрилок та ліве кріплення домкрату автомобіля «Ford» моделі «Sierra», з д.н.з. НОМЕР_1 чим було спричинено ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

Реалізувавши свої злочинні дії, які спрямовані на протиправний умисел направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «Ford» моделі «Sierra», з д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникла.

В подальшому відкрите полум`я під автомобілем, ліквідували працівники ДСНС, тим самим ОСОБА_3 вчинила всі дії, які вважала необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, однак, злочин не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від її волі.

Крім того, 06.02.2025 року близько о 19 год. 20 хв., (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим) ОСОБА_3 перебуваючи на паркувальному майданчику, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_4, побачила автомобіль марки «Volksvagen» моделі «Transporter» сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , після чого в неї виник злочинний умисел спрямований на повторне умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме транспортного засобу марки «Volksvagen» моделі «Transporter» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, умисне пошкодження чужого майна, а саме транспортного засобу, марки «Volksvagen» моделі «Transporter» сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, та усвідомлюючи свої дії, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, утримуючі при собі вживаний одяг з смітника, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_3 виклала частину вживаного одягу під праву передню частину автомобіля, а саме в районі повітропровід та за допомогою стороннього джерела запалювання, а саме запальнички, яка була при неї здійснила підпал одягу, тим самим створила відкрите джерело горіння, яке в свою чергу призвело до пошкодження складники каркасу передньої частини кузова, що формують несівну конструкцію виключно з переднім лівим лонжероном, передня ліва арка в зборі, щит моторного відсіку в зборі з водяним коробом, рама вітрового скла, лівий А-стояк, а також складники оперення та оснащення кузова: капот, передній бампер в зборі, передня замикаюча панель, переднє ліве крило, передні ліві двері, фари головного світла ,вітрове скло, навісне обладнення двигуна, система охолодження двигуна і кондиціювання повітря, електрообладнення моторного відсіку, передня підвіска ходової частини, палень приладів транспортного засобу, марки «Volksvagen» моделі «Transporter» сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяло останньому матеріальної шкоди.

Своїми діями, що виразились у умисному пошкоджені чужого майна, вчиненому шляхом підпалу вчиненого шляхом підпалу, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 194 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих їй дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі. Показала, що 06.02.2025 приїхала в гості до знайомого поблизу будину АДРЕСА_3, ввечері 06.02.2025, вийшла на вулицю та вирішила підпалити автомобіль спочатку один потім другий.

Просила врахувати, що щиро шкодує про вчинене, перебуває у стані вагітності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням цивільного позову, даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Суд встановив, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 як умисному пошкоджені чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчинених обвинуваченою злочинів, що належать до категорії тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченої: раніше судимої, не працюючої, не одруженої, перебуває у стані вагітності на 16 тижні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає повторність.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , її вік, майновий та сімейний стан, а також обставини справи, поведінку обвинуваченої після скоєння даних правопорушень - наявність обставн, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд, відповідно до ч. 2 ст. 194 КК України вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

З врахуванням того, що ОСОБА_3 була засуджена вироком Деснянського районного суду міста Києва від 18.02.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді двохсот годин громадських робіт, та вчинила злочин до постановлення попереднього вироку, суд при призначенні покарання керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, та із застосуванням норм ЦПК, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За змістом положень ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні, то суд переходить до розгляду цивільного позову.

Вирішуючи питання цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, суд виходить із такого.

У рамках цього кримінального провадження подано цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування 282 827 гривень 07 копійок. матеріальної шкоди та 100 000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що вартість спаленого автомобіля складає 282 827 гривень 07 копійок. Стосовно спричинення йому моральної шкоди зазначив, що така виразилася у емоційних та душевних стражданнях, постійних хвилюваннях за ситуацію, що сталася.

Відзив на позову заяву не подавався.

За ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Суд вважає, що за наслідками судового розгляду вимоги потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 282 827 гривень 07 копійок є повністю доведеними, визнаними обвинуваченою, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Суд приймає до уваги, що потерпілому ОСОБА_6 діями обвинуваченої заподіяно моральну шкоду, яка полягає у емоційних та душевних стражданнях, які він зазнав через втрату його майна.

Керуючись принципами розумності, виваженості та співмірності заподіяної шкоди, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та відшкодування моральної шкоди частково, а саме у розміри 20 000 гривень.

Витрати на залучення експертів для проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст.100 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 слід залишити без змін - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 ч. 2 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 2 ст. 194 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за цим вироком шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києві від 18.02.2025 призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 20 год 30 хв. 14 травня 2025 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 слід залишити без змін - тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 282 827 (двісті вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять сім) гривень 07 (сім) копійок та моральної шкоди у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 29368 грн. 55 коп.

Речові докази: зріз проводу з автомобіля «Форд Сієрра», черевики чорного кольору - знищити, диски DVD-R із відеозаписами з камер відеоспостереження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1