Справа № 635/4205/25
Провадження № 1-кп/635/1063/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 14 травня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, є студентом 3 курсу Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 був достовірно обізнаним про те, що 24.02.2022 Російською Федерацією, державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, поєднану з окупацією частини території держави Україна, того ж дня Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який триває й дотепер.

13 травня 2025 року у нічний час доби, приблизно о 01 годині, ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 , де взяв її мобільний телефон Samsung Galaxy S24 Ultra та, розуміючи, що ОСОБА_7 спить та не спостерігає за його діями, розблокував мобільний телефон, ввівши пароль, який напередодні дізнався від останньої, та побачив особисте листування потерпілої з іншим хлопцем, через що розбудив ОСОБА_7 і почав з нею сварку. В результаті чого ОСОБА_7 сховалася в іншій кімнаті, зачинивши за собою двері. В цей час у ОСОБА_3 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 . Оскільки мобільний телефон Samsung Galaxy S24 Ultra, який належить потерпілій, залишився у нього в руках, ОСОБА_3 достовірно знав, що у ОСОБА_7 є відкритий валютний рахунок в АТ «УніверсалБанк» НОМЕР_1 (номер картки НОМЕР_2 ) та мобільний додаток до онлайн банкінгу («mono») на мобільному телефоні Samsung Galaxy S24 Ultra, до якого він отримав доступ.

Реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ввів пароль до мобільного додатку онлайн банкінгу («mono») та зайшов до особистого кабінету потерпілої, де з рахунку АТ «УніверсалБанк» НОМЕР_1 (номер картки НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_7 , без її відома та дозволу, скориставшись фізичною наявністю мобільного телефону і маючи доступ до її ідентифікуючих ознак (паролю) до вищевказаного банківського рахунку АТ «УніверсалБанк» о 01:48 здійснив транзакцію на свою банківську картку № НОМЕР_3 в сумі 120 євро, що еквівалентно згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України 5502 грн, тим самим викрав в потерпілої грошові кошти.

Продовжуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з тумбочки гаманець потерпілої, в якому були грошові кошти в сумі 3500 грн купюрами номіналом по 200 та 500 грн, дістав їх, та тим самим викрав в ОСОБА_7 грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_3 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 9002 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, викладених вище у даному вироку. Так, ОСОБА_3 пояснив, що 13 травня 2025 року, приблизно о 01 годині, перебуваючи за зазначеною в обвинувальному акті адресою, побачив листування потерпілої з іншим хлопцем в телефоні останньої, опісля того вони з потерпілою почали сваритися через це, остання вийшла в кімнату до матері, залишивши свій телефон. Обвинувачений, будучи обізнаним про пароль до телефону та онлайн банкінгу потерпілої, перевів за допомогою телефону потерпілої кошти, які були в неї на рахунку, на свій рахунок в сумі 120 євро та взяв із гаманця в тумбочці 3500 гривень, які належали потерпілій, готівкою, вважаючи, що він повертає собі свої кошти, які витратив на потерпілу раніше. Наступного дня, коли обвинувачений усвідомив, що вчинив неправильно, він спробував повернути гроші потерпілій переказом, однак не зміг цього зробити, оскільки його картка була заблокована. Обвинувачений добровільно відшкодував завдану потерпілій шкоду шляхом переказу своїх грошей з банківського рахунку матері на банківський рахунок потерпілої.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення, відвертому визнанні своєї провини, осуді своїх протиправних дій та принесенні вибачення потерпілій під час судового розгляду, а також добровільне відшкодування в повному обсязі завданої потерпілій шкоди шляхом переказу коштів на банківський рахунок потерпілої. В судовому засіданні потерпіла підтвердила факт отримання грошових коштів.

Надаючи оцінку доказам відшкодування шкоди потерпілій, суд зазначає, що грошові кошти були платником матір`ю обвинуваченого ОСОБА_8 переказані потерпілій ОСОБА_7 на банківський рахунок № НОМЕР_4 ОСОБА_9 двома транзакціями, що підтверджується відповідними двома платіжними інструкціями АТ КБ ПРИВАТБАНК №Р24АD5960 від 29.05.2025, №P24AD3750 від 18.05.2025. При тому, під час судового засідання обвинувачений зазначив, що з рахунку його матері ОСОБА_8 на рахунок потерпілої ОСОБА_7 були перераховані грошові кошти, що належать йому, тож суд вважає, що відшкодування шкоди у даному випадку було здійснено обвинуваченим.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, неодружений, має професійно-технічну освіту, є студентом 3 курсу Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, працював із 24 січня 2023 року у ТОВ «МАШГІДРОПРИВОД» на посаді оператора верстатів з програмним керуванням, де характеризувався з позитивного боку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, а саме один епізод, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

При призначенні покарання суд також враховує досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , складену 02 липня 2025 року провідним інспектором Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_10 , з якої слідує, що обвинувачений зарекомендував себе з позитивного боку, готовий до зміни способу життя та поведінки, усвідомлює необхідність навчитися аналізувати власні дії та їх можливі наслідки, має позитивні плани на майбутнє, а саме чітке бажання змінитися, прагне до саморозвитку, здобуття повної вищої освіти, висловлює наміри не допускати подібних ситуацій у майбутньому. Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зокрема позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією статті закону у виді позбавлення волі. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є студентом 3 курсу Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого наразі не має, суд вважає наявними та достатніми підстави для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжні заходи в рамках даного кримінального провадження не застосовувались.

Цивільні позови у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по проведенню судових експертиз, відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1