Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/270/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/2848/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницькоговід 19.05.2025, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 19.05.2025 по 17.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницькоговід 19.05.2025 відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з 19.05.2025 по 17.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачені п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, не змінились.

Слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного не у умовах ізоляції від суспільства, враховуючи встановлення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність належних доказів з боку сторони захисту про соціальну стабільність ОСОБА_7 , житла, де він може перебувати під домашнім арештом та згоди власника на це. Крім цього, ОСОБА_7 не працює, і саме відсутність коштів та бажання особистого збагачення, слугували підставою для вчинення ним кримінального правопорушення. Окрім цього, визнання вини на даній стадії кримінального правопорушення, за умов відсутності активних дій та надання відносно інших підозрюваних викривальних показів, не може свідчити про безумовне визнання вини, оскільки може змінити свою позицію в будь-який момент. Також слідчим суддею оцінено медичну документацію відносно матері ОСОБА_7 та наявність у неї певних захворювань, однак, слідчому судді не надано доказів того, що вона потребує стороннього догляду. Інші доводи захисника вже були предметом оцінки під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді від 25.03.2025, про що безпосередньо зазначено в мотивувальній частині ухвали від 14.04.2025.

Для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід продовжити винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід підозрюваному на більш мякий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або альтернативний запобіжний захід заставу, яка на теперішній час знаходиться на депозитному рахунку ТУ ДСА України в Кіровоградські області або цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 не мав та не має на меті порушувати вимоги ч.1 ст. 177 КПК України. Жодних доказів, які б підтверджували наявність ризиків зазначених ст.. 177 КПК України не наведено.

Підозрюваний визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, співпрацює зі слідством.

Після внесеної 27.03.2025 застави підозрюваний жодного разу не порушував вимоги ст.. 177 КПК України та вимоги ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2025.

Слідчим суддею не враховано міцні соціальні зв`язки підозрюваного та його поведінку.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, перевіривши матеріали скарги, зваживши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановила, що зазначені вимоги кримінального закону судом першої інстанції належно дотримані.

З наданих до апеляційного суду матеріалів убачається, що слідчими ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 27.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001917 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

23.03.2025 ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обгрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_7 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14.04.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2025 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницькоговід 19.05.2025 продовжено строк досудового розслідування до 17.07.2025.

Слідчим суддею зазначалося, що необхідність в раніше обраному щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_7 дій, а саме передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати.

Оцінивши ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та обставини визначені ст.178 КПК України в сукупності, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обставин, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, не встановлено, а тому висновок суду першої інстанції, що менш суворі види запобіжних заходів не здатні забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків є обґрунтований.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи обставини вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Встановлено, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України, віднесено до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна (ч. 4 ст. 187 КК України). Усвідомивши невідворотність свого вчинку, тяжкість та невідворотність покарання, яке йому загрожує та вільно пересуваючись по території України, підозрюваний зможе почати переховуватись від органів досудового розслідування, та суду. Будучи обізнаним про місце проживання потерпілої, свідків, може впливати на них з метою уникнення відповідальності.

Колегія суддів зауважує, що апеляційні доводи захисника про недоведеність ризиків є безпідставними, оскільки не спростовують висновок суду першої інстанції, а окрім того кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що судом наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

Даних щодо неможливості перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, стороною захисту суду не надано, а тому наразі вказане не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Колегія апеляційного суду враховує, що ОСОБА_7 , протягом тривалого терміну утримується під вартою; встановлені судовими рішеннями ризики, передбачені ст.177 КПК України, протягом часу перебування під вартою суттєво не зменшилися. Фактично, тримання під вартою виправдовується, крім встановлених ризиків - тяжкістю злочину у вчиненні якого вона підозрюється.

В судовому засіданні стороною захисту було надано протокол проведення слідчого експерименту, відповідно до якого ОСОБА_7 зазначив, що у скоєному щиро кається, жалкує про свої вчинки, бажає відшкодувати завдані збитки. Вказала, що з трьох підозрюваних у даному кримінальному провадженні тільки ОСОБА_7 визнає свою вину та співпрацює зі слідством.

Відповідно до долученої характеристики з місця проживання ОСОБА_7 останній позитивно характеризується, проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_9 .

Захисником було надано висновки ЛКК №402, 491, 648 відповідно до яких цивільна дружина підозрюваного ОСОБА_9 перебуває на обліку по вагітності з ускладненнями.

Підозрюваний ОСОБА_7 зазначив, що вину визнає та шкодує про вчинене, співпрацює зі слідством, готовий відшкодувати збитки.

Прокурором не надано відомостей щодо порушення процесуальної поведінки підозрюваним під час визначеного запобіжного заходу у вигляді застави.

За приписами ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Застосовані загальні принципи щодо обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави наведені, зокрема, в рішенні у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року, де йдеться про те, що гарантія, передбачена п.3 ст.5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст.5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Апеляційний суд враховуючи викладені вище обставини, вважає за необхідне встановити заставу у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі становить 242 240 грн., та дозволить стримати підозрюваного від втечі та з такою ж вірогідністю дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

У разі внесення застави, з врахуванням встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, існує необхідність контролю дій та процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим обґрунтованим є покладення обов`язків на ОСОБА_7 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками.; здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підсумовуючи досліджені в ході апеляційного розгляду факти та обставини, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора, визначити розмір застави ОСОБА_7 , тим самим задовольнити апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницькоговід 19.05.2025, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з 19.05.2025 по 17.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 по 17.07.2025 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 242 240 гривень, яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0086310, отримувач коштів Держказначейська Служба України м.Київ , банк отримувача Держказначейська Служба України м.Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі 11-сс/4809/270/25 у кримінальному провадженні № 0001917 від 27.12.2024 року, Кропивницький апеляційний суд, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками.; здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2