Справа № 522/9476/20
Провадження по справі №1-кп/522/2648/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

20 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 27.02.2020, на підставі обвинувальних актів стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новоукраїнка, Новоукраінського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 371 КК України,

за участю наступних учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000250 від 27.02.2020, стосовно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 371 КК України.

Встановлено, що наказом № 74 від 08.09.2016 ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах:

1) верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю;

2) законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності;

3) територіальності;

4) презумпції невинуватості;

5) незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків;

6) політичної нейтральності прокуратури;

7) недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади;

8) поваги до незалежності суддів, що передбачає заборону публічного висловлювання сумнівів щодо правосудності судових рішень поза межами процедури їх оскарження у порядку, передбаченому процесуальним законом;

9) прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації Довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання;

10) неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.?

Відповідно до положень статтті 1 Кримінального процесуального кодексуУкраїни визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до статті 207 Кримінального процесуального кодексу України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу:

1)при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2)безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрює/ться у його вчиненні.

Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 208 Кримінального процесуального кодексу України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Незважаючи на вимоги діючих нормативних документів ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області, вчинив кримінальний проступок проти правосуддя за наступних обставин.

Устинівським відділенням поліції Долинського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області за процесуального керівництва групи прокурорів Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області, до якої включено начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 за фактом розтрати майна ДП «Сельскогосподарське підпрємство Державної кримінально виконавчої служби України (№37)» в особисто великих розмірах за попередньою змовою групою осіб за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході хійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 28.09.2017 о 15:45 годині, начальниу Устинівського відділу Олександрівської місцевої прокураткури Кіровогадстої області ОСОБА_3 на підьставі пункту 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримав ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у приміщенні Устіновсьбкого відділення поліції в Кіровоградській област, про що склав відповідний протокол затримання особи, підозрювної у вчиненні злочину.

В подальшому, 29.09.2017 начальник Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні ізолятора тимчасового тримання №3 (м. Долинська) Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за адресою: вул. Нова, 42, м. Долинська, Кіровоградської області, повідомив о 15 год. 42 хв. про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.

Після чого, начальник Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 вручив копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб відносно ОСОБА_6 від 30.09.2017 та звернувся до слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області для його розгляду.

Так, 30.09.2017 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у судовому засіданні слідчому судді Устинівського районного суду Кіровоградської області заявлено відвід. Оскільки, на момент розгляду в Устинівському районному суді Кіровоградської області були відсутні слідчі судді, які могли розглянути відвід судді, вказане клопотання у відповідності до положень статті 211 Кримінального процесуального кодексу України, до збігу 72 годин з моменту затримання, не розглянулося та ОСОБА_6 повернуто до Ізолятора тимчасового тримання № З (м. Долинська) Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

В подальшому, за результатами розгляду клопотання, винесено ухвалу за № 403/496/17 від 31.10.2017, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про обрання до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином начальник Устинівськокого відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 вчинив дії пов`язані з організацією завідомо незаконного затримання ОСОБА_6 , у зв`язку з чим 02.10.2017 старший слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті Одеса ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_7 перебуваючи у місті Одеса по вулиці Грецька, 42 о 13.55 годині. незаконно, на підставі доручення начальника Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 ,. не маючи законних повноважень та підстав, прийняв рішення щодо затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні №0000032, про що склав відповідний протокол.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 371 КК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 за його відсутністю. Цивільний позов підтримав.

Відповідно до вимог ст. 325 КПК України неявка потерпілого у судове засідання не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, що передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_8 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 371 КК України.

Санкція ч. 1 ст 371 КК України передбачає покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 371 КК України, відносяться до кримінальних проступків.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відомості щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за інші злочини чи знаходження обвинуваченого у розшуку, - відсутні

Таким чином, кримінальне правопорушення, інкриміновані обвинуваченому за ч. 1 ст. 371 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, за які відповідно до ст. 49 КК України обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а саме три роки з дня вчинення ним кримінальних правопорушень, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду. Залишення позову без розгляду не перешкоджає потерпілому звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Така позиція узгоджується з висновками, викладеними у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к, 15 травня 2019 року у справі № 617/609/15-к, 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, 10 червня 2021 року у справі № 640/11750/17, 11 листопада 2020 року у справі № 455/229/17, 27 травня 2021 року у справі № 577/977/19 тощо.

Положеннями ч.2 ст.124 КПК України встановлено, що разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в Постанові від 12 вересня 2022 року справа №203/241/17 зробила висновок згідно з яким: « Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту».

На підставі викладеного, судові витрати пов`язані із залученням експерта при проведенні судової почеркознавчої експертизи в сумі 3611 гривень, покласти на державу.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 371 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 371 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 371 КК України, - закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні, на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Судові витрати пов`язані із залученням експерта при проведенні судової почеркознавчої експертизи в сумі 3611 гривень - покласти на державу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 23.05.2025 о 16:00 годині в залі суду №131.

Головуючий суддя ОСОБА_9