Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 161/596/22

Провадження № 11-кп/4815/118/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000557 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі КК),

у с т а н о в и л а :

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 367 КК та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них як директор Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за таких обставин.

Наказом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 10.02.2014 №37-к ОСОБА_5 призначено директором Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» з 11.02.2014.

Відповідно до п. 1.2. Положення про Волинську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», затвердженого наказом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 06.02.2019 №6 (далі Положення) Волинська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі Філія Центру ДЗК) є відокремленим підрозділом Центру ДЗК і діє на території Волинської області.

Відповідно до п.2.1. Положення завданням Філії Центру ДЗК є отримання прибутку від здійснюваної діяльності.

Відповідно до п.2.2. Положення, предметом діяльності Філії центру ДЗК, зокрема є: роботи із землеустрою, проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель, грошова оцінка земель, грошова оцінка земельних ділянок), топографо-геодезичні та картографічні роботи; розроблення містобудівної та проектної документації.

Відповідно до п.5.3. Положення Філія Центру ДЗК зобов`язана: дотримуватись вимог чинного законодавства України, Статуту Підприємства, цього положення, Антикорупційної програми Центру ДЗК, колективного договору Центру ДЗК, та інших локально-правових, розпорядчих актів Центру ДЗК; вживати заходів, спрямованих на реалізацію мети її діяльності, передбаченої цим положенням, відповідно до чинного законодавства України; забезпечувати своєчасне та якісне виконання взятих на себе зобов`язань, повноти проведення розрахунків із контрагентами та здійснювати контроль за належним виконанням контрагентами договірних зобов`язань із Філією Центру ДЗК.

Відповідно до п.6.1. Положення управління Філією Центру ДЗК здійснює директор, який призначається на посаду та звільняється з неї наказом Центру ДЗК за погодженням із Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до п.6.4. Положення директор Філії Центру ДЗК є посадовою особою.

Відповідно до п.6.6. Положення директор Філії Центру ДЗК має такі права та обов`язки: здійснює керівництво діяльністю Філії Центру ДЗК, організовує її роботу та забезпечує досягнення Філією Центру ДЗК мети її діяльності; на підставі та в межах довіреності, виданої Центром ДЗК, відповідно до норм законодавства та цього Положення: вчиняє з юридичними, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами правочини, пов`язані з діяльністю Філії Центру ДЗК; розпоряджається коштами по поточних рахунках Філії Центру ДЗК; видає в межах компетенції накази, розпорядження та інші акти з питань організаційної та господарської діяльності Філії Центру ДЗК, погоджує внутрішню документацію, дає вказівки, що не суперечать чинному законодавству України та розпорядчим актам Підприємства, організовує та перевіряє їх виконання; здійснює організацію та контроль за господарською, соціально-побутовою та іншою діяльністю Філії Центру ДЗК відповідно до положень законодавства, Статуту Підприємства, цього Положення та локальних нормативних актів Підприємства; затверджує положення про структурні підрозділи Філії Центру ДЗК та посадові інструкції працівників Філії Центру ДЗК; приймає рішення щодо притягнення працівників Філії Центру ДЗК до відповідальності відповідно до чинного законодавства України; здійснює самостійно прийняття на роботу, відсторонення, переведення, звільнення з роботи працівників Філії Центру ДЗК у межах затвердженого штатного розпису Підприємства, окрім тих працівників, щодо яких потребується погодження Центру ДЗК, а також відповідно до чинного законодавства України, локальних актів Підприємства вирішує інші кадрові питання та врегульовує трудові відносини з працівниками Філії Центру ДЗК.

Відповідно до п.6.8. Положення, директор Філії Центру ДЗК несе персональну відповідальність за: порушення вимог чинного законодавства України, Статуту Підприємства, колективного договору Підприємства, локальних нормативних актів Підприємства, цього Положення; невиконання чи неналежне виконання вимог цього Положення та своїх посадових обов`язків.

Враховуючи викладене, директор Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» уповноважений на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже є службовою особою.

Згідно ст. 1 Закону України «Про землеустрій» землеустрій сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно ч.2 ст. 26 Закону України «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою.

Згідно ч.2 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язані: дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також норм і правил при здійсненні землеустрою; інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою.

Згідно ч.3 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Згідно п. «а» ч. 3 ст. 35 Закону України «Про землеустрій» підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є для земель державної власності рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.

Згідно п. «в» ч.1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про інвентаризацію земель (у разі якщо інвентаризація земель проводиться щодо земель державної чи комунальної власності).

Згідно п. «г» ч.1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає копії документів, що містять вихідні дані, які використовувалися під час інвентаризації земель.

Згідно п. «д» ч.1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає переліки земельних ділянок (земель) у розрізі за категоріями земель та угіддями, наданих у власність (користування) з кадастровими номерами, наданих у власність (користування) без кадастрових номерів, не наданих у власність чи користування, що використовуються без документів, які посвідчують право на них, що використовуються не за цільовим призначенням, не витребуваних земельних часток (паїв), відумерлої спадщини.

Згідно п. «е» ч.1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель включає пропозиції щодо узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, що посвідчують право на земельну ділянку, та Державному земельному кадастрі.

Згідно пункту «ґ» ст. 6 Земельного кодексу України до повноважень Верховної Ради України в галузі земельних відносин належить погодження питань, пов`язаних із зміною цільового призначення особливо цінних земель державної та комунальної власності, припиненням права постійного користування ними відповідно до цього Кодексу.

Відповідно підпункту «в» ч.1 ст. 150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться землі, надані в постійне користування НВАО «Масандра» та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів.

Згідно пункту «а» ч.2 ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно ч.1 ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно ч.2 ст. 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.13 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації. У разі проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується також сільською, селищною, міською радою (крім випадків проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення земель державної власності).

Відповідно до ч.20 ст. 186 Земельного кодексу України погодження документації із землеустрою здійснюється за місцем розташування земель (земельних ділянок) територіальними органами центральних органів виконавчої влади, утвореними у районі, місті обласного, республіканського значення (Автономної Республіки Крим), містах Києві та Севастополі, або міжрегіональним територіальним органом, у разі якщо повноваження його поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння ним кадастрового номеру.

Відповідно до п. 7 Порядку проведення інвентаризації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №476 від 05.06.2019 (далі Порядок), вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній (цифровій) формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; електронних документів, що містять відомості про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, у тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 17 жовтня 2003 року, ратифікованої Законом України від 15 червня 2004 року №1776-IV; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копії документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку.

Відповідно до п. 8 Порядку підставою для проведення інвентаризації земель є рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками технічної документації (далі виконавці), судові рішення. Підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є для земель державної власності рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.

Так, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, голова Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області ОСОБА_9 звернулась до директора Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_5 для отримання послуг з розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради, про що було укладено договір №1 від 12.11.2019.

В свою чергу, в достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 24.10.2019 директор Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» ОСОБА_5 , перебуваючи у службовому кабінеті за адресою: м. Луцьк, пр-т Перемоги, 14, будучи службовою особою, у порушення вимог ст.ст. 1, 26, 28, 35, 57 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 6, 83, 84, 150, 186 Земельного кодексу України, прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», п.п. 7, 8 Порядку проведення інвентаризації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №476 від 05.06.2019, п.п. 5.3, 6.6. Положення про Волинську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», затвердженого наказом Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 06.02.2019 №6, у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не перевіривши відомості зазначені у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 1451,0674 га, в якій містилися пояснювальна записка, поконтурна експлікація земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не наданих у користування в розрізі угідь, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення не наданих у користування у розрізі угідь, робочі інвентаризаційні плани земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, затвердив своїм підписом та посвідчив печаткою Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» вказану технічну документацію в якій містилися пояснювальна записка, поконтурна експлікація земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не наданих у користування в розрізі угідь, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення не наданих у користування у розрізі угідь, робочі інвентаризаційні плани земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, відомості в яких не відповідали дійсності. Зокрема, у технічній документації зазначено, що вищевказані земельні ділянки не перебувають у користуванні державних підприємств, є землями запасу, попри те, що відповідно до державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 перебувають у користуванні державного підприємства «Дослідне господарство «Перемога» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі ДП «ДГ «Перемога»).

В подальшому, 24.10.2019 у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 з метою затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 1451,0674 га посвідчив своїм підписом та направив до відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Клопотання від 24.10.2019 №409/07-05 разом із матеріалами вказаної технічної документації, яке містило недостовірні відомості.

У свою чергу, начальник відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_10 , 28.10.2019, перебуваючи у службовому кабінеті за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 53, будучи службовою особою, у порушення вимог ст.ст. 1, 35, 57 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 83, 84, 186 Земельного кодексу України, прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», п. 7 Порядку проведення інвентаризації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №476 від 05.06.2019, п.п. 1, 3, 4, 7, 8 Положення про відділ у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 06.01.2017, у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не перевіривши відомості зазначені у технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області загальною площею 1451,0674 га, погодила поконтурну експлікацію земель по землекористувачах, площах та угіддях на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області не наданих у користування в розрізі угідь, перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення не наданих у користування у розрізі угідь, робочі інвентаризаційні плани земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, а також видала позитивний висновок про погодження зазначеної технічної документації.

Внаслідок таких дій, рішеннями Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020 та №32/2 від 24.06.2020, затверджено раніше складену працівниками Волинської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», погоджену директором Філії Центру ДЗК ОСОБА_5 та начальником відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області ОСОБА_10 технічну документацію із землеустрою на частину із земельних ділянок, а саме щодо інвентаризації 15 земельних ділянок загальною площею 919,7845 га, які накладаються на землі державної власності, що на підставі державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994 перебувають у користуванні ДП «ДГ «Перемога».

Далі, на підставі зазначеної технічної документації, 16.06.2020, 19.06.2020 та 25.06.2020 зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки, які належать державі, з кадастровими номерами :04:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0003, :03:000:0007, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0008, :03:000:0014, :03:000:0011, :04:000:0008, :04:000:0007, :04:000:0006, :03:000:0015, :05:000:0002, загальною площею 919,7845 га, вартість яких складає 25 134 472 грн, що відповідно до примітки до п. 4 ст. 364 КК є тяжкими наслідками.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК, і призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на 3 роки та зі штрафом у розмір 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

Стягнути із ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати на залучення судових експертів.

На обґрунтування цих вимог вказав, що не погоджується з висновком місцевого суду щодо не доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та подальшим відчуженням земельних ділянок, а також не встановлення конкретних службових обов`язків, невиконання чи неналежне виконання яких призвело до негативних наслідків. Зазначив, що формулювання обвинувачення у даному кримінальному провадженні містить положення конкретних нормативно-правових актів, які визначають порядок дій розробника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та перелік документів, які входять до відповідної технічної документації, з вимогами яких обвинувачений був обізнаний та, будучи директором підприємства, що має статус розробника технічної документації, та маючи обов`язок здійснювати організацію та контроль за господарською, соціально-побутовою та іншою діяльністю Філії Центру ДЗК, був зобов`язаний забезпечити дотримання вимог цих нормативно-правових актів.

Також прокурор зазначив, що положення Земельного кодексу України свідчать про те, що розроблення технічної документації із землеустрою є обов`язковим елементом подальшого набуття права власності на неї, без виготовлення якої формування земельної ділянки, її державна реєстрацію у Державному земельному кадастрі та подальша державна реєстрація права власності на неї є неможливими.

Вказав, що місцевий суд не врахував та не спростував висновок судової експертизи з питань землеустрою №8560 від 31.03.2021, який свідчить про те, що розробник технічної документації мав відомості про дійсного користувача цих земельних ділянок, однак всупереч вимогам чинного законодавства визначив ці земельні ділянки як землі запасу, та експерт дійшов висновку, що розроблена Волинською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації цих земельних ділянок не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

На думку прокурора, вказаний висновок експерта спростовує висновок місцевого суду про те, що обвинувачений не повинен був відшуковувати і не мав можливості передбачити існування державного акта на право постійного користування серії ВЛ №11 від 25.03.1994. Тому вважає, що зазначення у технічній документації цільового призначення земельних ділянок «землі запасу» має прямий причинно-наслідковий зв`язок із вибуттям земельних ділянок із державної власності.

Вказав, що подальше погодження та затвердження технічної документації не свідчить про її відповідність вимогам законодавства у земельній сфері. При цьому, зазначивши, що обвинувальний акт про обвинувачення начальника відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастр у Волинській області ОСОБА_10 за ч.2 ст. 367 КК на даний час перебуває на розгляді у Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Прокурор покликався на те, що інші письмові докази, які були досліджені місцевим судом, у своїй сукупності в повному обсязі підтверджують винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.

Зазначив, що повернення цих земельних ділянок до державної власності після їх незаконного відчуження відбулося за рішенням господарського суду з ініціативи державного органу, проте таке повернення не може свідчити про відсутність майнової шкоди, адже таким чином відновлено порушене право та повернуто майно, яке вибуло з державної власності внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому, прокурор заявив клопотання про повторне дослідження письмових доказів.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник-адвокат ОСОБА_11 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити вирок без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2024 року задоволено подання Волинського апеляційного суду та направлено матеріали даного кримінального провадження на розгляд до Рівненського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 щодо законності оскаржуваного вироку та безпідставності апеляційних вимог сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 цієї статті КПК визначає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Водночас, під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не було доведено необхідності повторного дослідження письмових доказів, про що заявлялось клопотання. Зокрема, прокурор не змогла пояснити, які саме порушення були допущені судом першої інстанції при дослідженні цих доказів. Вказане клопотання було заявлене виключно у зв`язку з неправильною, на думку прокурора, оцінкою доказів місцевим судом. Проте, незгода сторони обвинувачення із висновками суду, зробленими на підставі досліджених доказів, не є підставою для повторного дослідження тих самих доказів.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема журналів судових засідань, колегією суддів не встановлено, що судом першої інстанції було допущено істотні порушення при дослідженні доказів.

Окрім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.12.2022 у справі №759/5737/17, відсутність обґрунтованого клопотання сторони кримінального провадження про дослідження доказів, за умови того, що в оскарженому вироку суд дав оцінку всім доказам, на неправильну оцінку яких посилається сторона на стадії апеляційного оскарження вироку, не зумовлює обов`язку апеляційного суду повторно досліджувати обставини, встановлені під час кримінального провадження, та не створює передумов для використання апеляційним судом свого права дослідити нові докази за наявності підстав, регламентованих положеннями ч. 3 ст. 404 КПК.

Тому за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенню ч. 3 ст. 404 КПК, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

З огляду на вказане, за умови недоведеності стороною обвинувачення підстав, передбачених законодавцем, для повторного дослідження обставин, встановлених місцевим судом, ураховуючи принцип рівності сторін перед законом та судом й уникаючи обвинувального ухилу, колегія суддів відхиляє клопотання прокурора про повторне дослідження доказів у цьому кримінальному провадженні.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, згідно з вимогами ст. 374 КПК, у разі визнання особи виправданою у вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдування обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Виправдовуючи ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК, суд першої інстанції послався на недоведеність стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_5 складу цього злочину, а саме його об`єктивної сторони, а також не доведення кваліфікуючої ознаки спричинення тяжких наслідків.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення, колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду правильним.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 інкримінувалось неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам

Так, об`єктивна сторона службової недбалості характеризується: 1) діянням, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державним чи громадським інтересам (ч. 1) чи тяжких наслідків (ч. 2); 3) причинним зв`язком між вчиненим діянням та наслідками.

Для наявності об`єктивної сторони службової недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи і коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом; б) які саме обов`язки, в якому обсязі та порядку вона повинна була виконувати у відповідних умовах; в) чи мала вона реальну можливість належним чином виконати ці обов`язки в умовах, що склалися; г) у чому саме виявилися допущені особою порушення службових обов`язків і які наслідки вони спричинили; ґ) чи перебували службові порушення у причинному зв`язку з тими наслідками, що настали.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що стороною обвинувачення не доведено які саме службові обов`язки щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області були неналежно виконані ОСОБА_5 через несумлінне ставлення до них.

Обвинувальний акт не містить чіткого посилання на певну норму правового акта або посадової інструкції, яку саме було порушено ОСОБА_5 як директором підприємства при затвердженні зазначеної технічної документації із землеустрою, а також його обов`язок безпосередньо здійснювати перевірку відомостей, зазначених у технічній документації.

Нормативно-правовими актами, перелік яких зазначено в обвинувальному акті, та на які покликається прокурор в апеляційній скарзі, регламентовано саму процедуру проведення інвентаризації земель.

Окрім того, місцевим судом встановлено, що під час розробки цієї технічної документації ні у безпосередніх виконавців, ні у директора, не було документів, які б підтверджували право постійного користування ДП «ДГ «Перемога» земельними ділянками Бакіцівської сільської ради Луцького району Волинської області.

Зокрема, згідно з показаннями допитаних місцевим судом свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які працювали інженерами землевпорядниками ДП «Центр ДЗК» і безпосередньо займалися розробкою та виготовленням цієї технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради, вбачається, що вони керувалися позитивним висновком Держгеокадастру від 28.10.2019 №34-3-0.28-1838/161-19, відповідно до якого земельні ділянки об`єкти технічної документації, були вільними.

Також місцевим судом було допитано свідка ОСОБА_9 , яка у 2019 році обіймала посаду голови Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, та яка підтвердила суду, що на території сільської ради розміщувалося ДП «ДГ «Перемога», однак в сільській раді документів, які б підтверджували постійне користування земельними ділянками не було. Також свідок пояснювала, що на сесії сільської ради було вирішено провести інвентаризацію земельних ділянок, які входять в межі сільської ради, у зв`язку з чим звернулися до Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» для виготовлення відповідної технічної документації та уклали з директором договір. Після виготовлення цієї документації на земельні ділянки оформили право власності, яке згодом було скасоване рішенням суду.

Тобто, як було встановлено місцевим судом, у Державному земельному кадастрі (на офіційному електронному порталі) на час виготовлення згаданої технічної документації, були відсутні відомості щодо перебування вказаних земельних ділянок у постійному користуванні ДП «ДГ «Перемога». Ця обставина стороною обвинувачення спростована не була.

Разом з тим, слід зауважити, що в ході досудового розслідування не було перевірено, чи зберігались на час виготовлення цієї технічної документації, відповідно до встановленого Порядку, у територіальному органі Держкомзему за місцем розташування вказаних земельних ділянок, у паперовому вигляді Книга записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі та Поземельна книга та чи були внесені у них відповідні відомості щодо перебування цих земельних ділянок у постійному користуванні ДП «ДГ «Перемога».

Окрім того, місцевим судом було достеменно встановлено, що оригінал державного акта серії ВЛ №11 від 25.03.1994 на право постійного користування ДП «ДГ «Перемога» вказаними земельними ділянками втрачено.

За цих обставин, стороною обвинувачення не доведено, у який спосіб (яким чином, з яких джерел) при затвердженні цієї технічної документації ОСОБА_5 не перевірив відомості, зазначені у технічній документації, чи мав він реальну можливість за тих обставин встановити, що ці землі перебувають у постійному користуванні державного підприємства.

З огляду на ці обставини, висновок експерта №8560 від 31.03.2021, на який покликається прокурор на обґрунтування своїх доводів, не підтверджує наявності в діях ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину. Окрім того, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Також колегія суддів вважає слушними висновки місцевого суду щодо не підтвердження наявності причинного зв`язку між діями директора Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_5 - посвідчення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області й направленні клопотання про погодження вказаної технічної документації до відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, та настанням тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам - безпідставне вибуття із державної форми власності земельних ділянок, загальною площею 919,7845 га, що доводить сторона обвинувачення.

Зокрема, місцевим судом було досліджено рішення Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області №30/2 від 16.06.2020, №31/2 від 19.06.2020 та №32/2 від 24.06.2020, якими затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів на території Баківцівської сільської ради Луцького району Волинської області, серед яких 15 земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0002, :04:000:0003, :04:000:0001, :03:000:0003, :03:000:0007, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0008, :03:000:0014, :03:000:0011, :04:000:0008, :04:000:0007, :04:000:0006, :03:000:0015, :05:000:0002, які приймались шляхом поіменного голосування депутатами сесії сільської ради, за результатами розгляду технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Земельного кодексу України, ст.ст. 35, 57 Закону України «Про землеустрій», п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та враховуючи позитивне рішення постійної комісії з питань економіки, земельної реформи та розвитку підприємництва, після чого зареєстровано право комунальної власності на вищевказані земельні ділянки.

Окрім того, сама технічна документація не є документом, який у розумінні земельного та цивільного законодавства, надає право на відчуження земельної ділянки та не посвідчує право власності на земельну ділянку.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що висновок місцевого суду щодо не доведення об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність, оскільки ОСОБА_5 не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, адже він безпосередньо виготовленням технічної документації не займався, а лише своїм підписом, як директор установи, її засвідчив, при цьому, обов`язки, які б передбачали вчинення дій, наведених в обвинувальному акті, зокрема перевірки такої документації, на нього фактично не покладалися.

Висновки місцевого суду стосовно встановлених обставин стороною обвинувачення в ході апеляційного розгляду спростовано не було.

З огляду на те, що апеляційним судом достеменно встановлено недоведеність наявності об`єктивної сторони злочину, інкримінованого ОСОБА_5 , тому колегія суддів не перевіряє доводи прокурора щодо спричинення цим злочином тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам.

Поряд з цим, мотиви місцевого суду щодо відсутності цієї кваліфікуючої обставини слід визнати ґрунтовними, адже матеріали цього провадження свідчать про те, що на даний час зазначені земельні ділянки перебувають у державній власності, спір було вирішено в порядку господарського судочинства, у спірний період ДП «ДГ «Перемога» вказані земельні ділянки використовувало за цільовим призначення, будь-яких перешкод щодо здійснення господарської діяльності не вчинялося, а тому фактичні негативні наслідки не настали.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави, передбачені ст.ст. 409, 420 КПК, для його скасування та задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3