УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002904 від 09 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні №0002904 від 09.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 313 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч врегульованих законодавством України суспільних відносин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, вирішив вчиняти кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставинах.

Так, у невстановлені досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 03.06.2025, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих спонукань, за невстановлених обставин та у невстановленому місці, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи невстановлену кількість (масу), але не але не менше 4,776 г речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

У подальшому, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, почав незаконно зберігати вказану психотропну речовину з метою збуту за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, 03.06.2025 в період часу з 12:50 по 14:10 години, за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, в ході проведення якого, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та не бажаючи нести відповідальність, викинув ряд речей і речовин, у тому числі порошкоподібну речовину білого кольору масою 4,776 г, яку в подальшому вилучено в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, згідно висновку експерта №352/8-353/8 від 04.06.2025, надана на дослідження порошкоподібна речовина масою 4,776 г, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено - амфетамін (таблиця IІ список №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 №770), загальною масою амфетаміну 2,531 г, що становить особливо великий розмір (Таблиця 2 наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

03.06.2025 о 17:26 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Слідчий зазначає, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, не працюючий, раніше не судимий.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена за ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- відомостями, які містяться у протоколах за результатми проведення НСРД - негласне отримання зразків необхідних для порівняльних досліджень від 03.02.2025, від 26.03.2025, від 08.04.2025;

- висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ- 19/111-25/20831-НЗПРАП від 10.04.2025;

- висновком експерта ІСТЕ СБУ №352/8-353/8 від 04.06.2025;

- висновком експерта ІСТЕ СБУ №361/8-362/8 від 04.06.2025;

- відмостями, які містяться у протоколах за результатами НСРД-

зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 21.04.2025;

- відмостями, які містяться у протоколах за результатами НСРД- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 29.04.2025;

- відомостями, які містяться у протоколах НСРД- аудіо,- відео контроль місця від 29.04.2025;

- відомостями, які містяться в протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024;

- відомостями, які містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03.06.2025;

- відомостями, які здобуто під час обушку за адресою: м. Київ, автокооператив «ІНФОРМАЦІЯ_3», 1 ряд гараж № НОМЕР_1 . Протокол від 03.06.2025;

- відомостями, які здобуто під час обушку автомобіля марки «Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2 . Протокол від 03.06.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_6 , може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовувано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, це - тяжкий злочин із високим ступенем суспільної небезпеки, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи невідворотність покарання, підозрюваний може вживати заходів для переховування від правоохоронних органів та/або суду, що може негативно вплинути на хід кримінального провадження. Хоча він має зареєстроване та фактичне місце проживання в місті Києві, проте не має постійного джерела доходу, що підвищує ризик його переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- ризики щодо незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних в цьому кримінальному правопорушенні ґрунтуються на тому, що він особисто знайомий із іншим підозрюваними у даними кримінальному провадженні, підтримує з ними дружні відносини та вони вступивши у злочинну змову, тому він може впливати на них, з метою зміни показань в частині фактичних обставин;

- ризики вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджуються тим, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не навчається та не має постійного легального джерела доходу. Засоби для існування він отримував шляхом вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, виготовлення та збуту психотропних речовин, що, за висновками органу досудового розслідування, стало його основним джерелом доходу. У зв`язку з цим існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 може повторно вчинити кримінальні правопорушення, зокрема пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, оскільки не має іншого засобу до існування, окрім протиправної діяльності.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів: домашній арешт, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прошу врахувати наступні обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється;

- стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 .

Крім того, питання щодо наявності захворювань, які б вказували про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою і були б підставами для його звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку.

Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановлено того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 , підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували частково щодо задоволення поданого клопотання. Також просили зменшити розмір застави, враховуючи майновий стан підозрюваного.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, відомості, які містяться у протоколах за результатми проведення НСРД - негласне отримання зразків необхідних для порівняльних досліджень від 03.02.2025, від 26.03.2025, від 08.04.2025; висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ- 19/111-25/20831-НЗПРАП від 10.04.2025; висновок експерта ІСТЕ СБУ №352/8-353/8 від 04.06.2025; висновок експерта ІСТЕ СБУ №361/8-362/8 від 04.06.2025; відмості, які містяться у протоколах за результатами НСРД- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 21.04.2025; відмості, які містяться у протоколах за результатами НСРД- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 29.04.2025; відомості, які містяться у протоколах НСРД- аудіо,- відео контроль місця від 29.04.2025; відомості, які містяться в протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024 ; відомості, які містяться у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03.06.2025 року; відомості, які здобуто під час обушку за адресою: м. Київ, автокооператив «ІНФОРМАЦІЯ_3», 1 ряд гараж № НОМЕР_1 . Протокол від 03.06.2025 року; відомості, які здобуто під час обушку автомобіля марки «Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2 . Протокол від 03.06.2025 року; інщі матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним існуванням ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення: враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому, слідчий суддя, вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає необхідним, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у сумі 242 240 грн, що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному провадженні.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 17 год. 11 хв. 03 червня 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , закінчується 01 серпня 2025 року о 17 год. 11 хв.

Розмір застави визначити у сумі 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок), що складає 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №…. », та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого відділу Соломянського УП ГУ НП У м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 3 за викликом до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і процессуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду,

- не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 01 серпня 2025 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1