Справа № 202/6269/25
Провадження № 1-кс/202/4977/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 08.05.2024 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні дитину Завірюху Заріну 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відповідно до відомостей УІАП ГУНП в Дніпропетровській області 27.04.2020 року обвинувальний акт щодо нього за ч. 3 ст. 149 КК України направлено до суду -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання вмотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000766 від 08 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Встановлено, що ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з метою отримання незаконного прибутку, здійснювали пошук осіб, які перебувають у складному соціальному та матеріальному становищі, шляхом обману та використовуючи уразливе становище, здійснювали їх вербування. Для передачі іншим особам з метою подальшої трудової експлуатації.

02.07.2025 року ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.07.2025 року затриманому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_6 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; протокол обшуку від 21.02.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.05.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 28.05.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 28.05.2024; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11 вересня 2024 року; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11 вересня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 20.06.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим від 20.06.2025; протоколом огляду від 20.06.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, під час проведення негласних слідчих розшукових дій, задокументовано наявність у підозрюваного ОСОБА_6 матеріальних статків, а саме наявність певного розміру грошових коштів, отриманих в результаті довготривалої злочинної діяльності, які останній в подальшому може використовувати для тривалого переховування від органів досудового розслідування та суду, шляхом постійної зміни місця проживання, оренди автомобілів для пересування, тощо.

Одночасно з цим, маючи у розпорядженні значний розмір грошових коштів, підозрюваний може тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду у тому числі за кордоном. А, враховуючи те, що на території України оголошено воєнний стан, в разі виїзду ОСОБА_6 за межі території України, іноземні держави можуть в подальшому відмовити в екстрадиції останнього, посилаючись на небезпеку для його життя чи здоров`я, тощо.

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які використовувалися співучасниками кримінального правопорушення при підготовці до вчинення злочину, безпосередньої реалізації алгоритму злочинних дій щодо незаконного утримання осіб поза їх волі, примушування до праці, а також задля маскування злочинної діяльності.

Так, отримавши повідомлення про підозру, та розуміючи, які саме обставини інкримінуються, у які дати та час відбувались злочини, останній може знищити документи, чорнові записи щодо графіку проведення сільськогосподарських робіт особами яких примушували до робіт, які мають значення для досудового розслідування про які органу досудового розслідування можливо ще не відомо.

Таким чином, встановлено, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може знищити, приховати або спотворити документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, місцезнаходження яких в теперішній час не встановлено, та/або надати відповідну вказівку підконтрольним йому особам.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 здійснював організаційно-контрольні та координаційні функції стосовно співучасників кримінальних правопорушень, заради досягнення злочинної мети, і тому, знаходячись на свободі, може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у провадженні, інших осіб, які в теперішній час невстановлені.

Підозрюваний знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на їх подальше переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрюваний ОСОБА_6 шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , задокументовані численні факти вчинення злочинів відносно інших потерпілих, яких на теперішній час встановлюють, для відібрання заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно них та в подальшому внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, протиправна діяльність підозрюваного є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, має низькі соціальні якості та перебуваючи на свободі може вчинити нові умисні злочини.

Слідчий вказує, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а також що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

В ході розгляду прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, у зв`язку з чим просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри. Ризики зазначені прокурором є лише припущеннями., оскільки ОСОБА_6 бачив потерпілих 1 раз, та просто їх відвіз, можливість перетнути кордон відсутня, знищити речі та документи не має можливості, так як всі документи та мобільний телефон були вилучені під час обшуку. ОСОБА_6 одружений та має на утриманні доньку 12 років. Окрім того, підозрюваний має проблеми зі здоров`ям. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Встановлено, що 08.05.2024 року до ЄРДР за №0000766 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.149 КК України.

02.07.2025 року підозрюваного було затримано в порядку ст.208 КПК України.

02.07.2025 року підозрюваному було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Слідчий суддя виходить із поняття «обґрунтована підозра», воно не визначене в національному законодавстві, але ж, застосовуючи рішення ЄСПЛ як джерело права, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України , слідчий суддя виходить з позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Із доданих до клопотання доказів вбачається, що є всі підстави вважати що кримінальне правопорушення мало місце і що підозрюваний може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, а тому на цій стадії процесу підозра є обґрунтованою.

До таких висновків слідчий суддя прийшов проаналізувавши надані до клопотання докази, а самепротоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; протокол обшуку від 21.02.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 28.05.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 28.05.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 28.05.2024; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11 вересня 2024 року; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11 вересня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 20.06.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим від 20.06.2025; протоколом огляду від 20.06.2025; інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчим та прокурором доведено існування наступних ризиків, передбачених п.п1, 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, під час проведення негласних слідчих розшукових дій, задокументовано наявність у підозрюваного ОСОБА_6 матеріальних статків, а саме наявність певного розміру грошових коштів, отриманих в результаті довготривалої злочинної діяльності, які останній в подальшому може використовувати для тривалого переховування від органів досудового розслідування та суду, шляхом постійної зміни місця проживання, оренди автомобілів для пересування, тощо. Одночасно з цим, маючи у розпорядженні значний розмір грошових коштів, підозрюваний може тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду у тому числі за кордоном. А, враховуючи те, що на території України оголошено воєнний стан, в разі виїзду ОСОБА_6 за межі території України, іноземні держави можуть в подальшому відмовити в екстрадиції останнього, посилаючись на небезпеку для його життя чи здоров`я, тощо.

- ОСОБА_6 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які використовувалися співучасниками кримінального правопорушення при підготовці до вчинення злочину, безпосередньої реалізації алгоритму злочинних дій щодо незаконного утримання осіб поза їх волі, примушування до праці, а також задля маскування злочинної діяльності.

-Так, отримавши повідомлення про підозру, та розуміючи, які саме обставини інкримінуються, у які дати та час відбувались злочини, останній може знищити документи, чорнові записи щодо графіку проведення сільськогосподарських робіт особами яких примушували до робіт, які мають значення для досудового розслідування про які органу досудового розслідування можливо ще не відомо.

Таким чином, встановлено, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може знищити, приховати або спотворити документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, місцезнаходження яких в теперішній час не встановлено, та/або надати відповідну вказівку підконтрольним йому особам.

-ОСОБА_6 здійснював організаційно-контрольні та координаційні функції стосовно співучасників кримінальних правопорушень, заради досягнення злочинної мети, і тому, знаходячись на свободі, може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у провадженні, інших осіб, які в теперішній час невстановлені. Підозрюваний знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на їх подальше переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрюваний ОСОБА_6 шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення органом досудового розслідування не доведений, та спростовується тим, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Слідчим суддею прийнято до уваги відомості про особу підозрюваного, який є одруженим, має постійне місце проживання, має на утриманні доньку 12 років, раніше не судимий, однак відповідно до відомостей УІАП ГУНП в Дніпропетровській області 27.04.2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 149 КК України направлено до суду

На підставі доводів сторін та вивчення матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, т.щ. враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 статтею 177 цього Кодексу.

Визначити строк тримання під вартою 60 днів з дня затримання підозрюваного.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Тому, користуючись своїм правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, з урахуванням обставин тяжкості інкримінованого злочину, та відомостей про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На думку слідчого судді, застава саме у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132,176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 30.08.2025 року включно, із визначенням застави у розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора чи суду;

- без поважних причин не відлучатися із населеного пункту в якому він фактичного проживає (м. Покров Дніпропетровської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати паспорт для виїзду за кордон до районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

В іншій частині клопотання відмовити.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 30.08.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1