Справа №487/2698/25
Провадження №1-кс/487/2940/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання начальника відділення слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000539 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 начальник відділення слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_7 , звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000539 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

21.04.2025 у вказаному кримінальному провадженні було затримано ОСОБА_4 , та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.04.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, зокрема, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні у вказаний в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу, строк, а саме до 19.06.2025, неможливо, оскільки необхідно отримати висновки по призначеним у кримінальному провадженні судовим експертизам; виконати вимоги ст.290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт, ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 21.07.2025 включно.

Прокурор в судовому засіданні просила продовжити строк тримання підозрюваного під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив змінити запобіжних захід з тримання під вартою на домашній арешт. Крім того, зазначав, що має намір проходити службу у ЗСУ.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Посилаючись на недоведеність ризиків, просив визначити підозрюваному розмір застави.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст.199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити:1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно з ч.5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000539 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до клопотання, 20.04.2025 приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні коридору квартири АДРЕСА_1 на ґрунті довготривалих неприязних відносин з матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя останньої.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_4 перебуваючи в положенні стоячи навпроти ОСОБА_8 повалив останню на підлогу та почав наносити множинні удари ногами в область голови та верхніх кінцівок ОСОБА_8 .

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_4 розуміючи суспільну небезпечність своїх намірів та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_8 , взявши до рук ніж, який знаходився у вказаній квартирі та почав наносити ним неодноразові удари в область голови останньої, внаслідок чого ОСОБА_8 отримала множині тілесні пошкодження голови та обличчя. В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_8 в результаті отриманих тілесних ушкоджень голови та обличчя, померла на місці.

Смерть ОСОБА_8 настала в результаті механічної асфіксії аспірація кров`ю, перелом кісток носа та основи черепа.

21.04.2025 ОСОБА_4 затримано, та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: Витягом з ЄРДР за № 0000539 від 21.04.2025; Рапортом ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 20.04.2025; Протоколом огляду місця події; Протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 ; Протоколом огляду трупа; Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2025.

30.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру, за ч.1 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі; та за ч.2 ст. 125 КК України - умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Постановою виконувача обов`язків керівника Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_12 від 12.06.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 21.07. 2025 року включно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведений продовження існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на думку органу досудового слідства, під час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний використовував предмет ніж, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, та який на теперішній час не ідентифікований та його місцезнаходження не встановлено.

З огляду на відсутність у ОСОБА_4 постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, характер злочинних дій, у вчиненні яких він підозрюється, є достатні підстави вважати доведеним продовження ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з огляду на дані про особу підозрюваного, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, особо тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою спливає 19.06.2025, проте завершити досудове розслідування до зазначеного строку неможливо, оскільки необхідно отримати висновки експертів за результатами призначених у кримінальному провадженні судових експертиз; виконати вимоги ст.290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт, ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідуванн. Більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя критично ставиться до заяви підозрюваного ОСОБА_4 висловленої у судовому засіданні, щодо зміни запобіжного заходу з метою проходження військової служби за призивом, оскільки частиною 1 ст. 616 КПК України чітко визначена процедура вирішення питання про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби, відповідно до якої підозрюваний/обвинувачений має право звернутися з клопотанням про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише до прокурора, який за результатами розгляду такого клопотання має право (але не зобов`язаний) звернутися до суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Керуючись ст. ст. 183, 177, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 125 КК України, строком до 21.07.2025 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 18.06.2025 о 10.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1