УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року

м. Київ

справа № 601/442/25

провадження № 51- 2913 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2023 року за № 0000179, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Суть питання та встановлені судом обставини

До Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення вказаного кримінального провадження зі Зборівського районного суду Тернопільської області до Рівненського міського суду Рівненської області в порядку ст. 34 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що з обвинувального акта вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, вчинено у м. Рівному, а тому з урахуванням вимог ст. 32 КПК України розгляд кримінального провадження має здійснювати Рівненський міський суд Рівненської області.

Мотиви Суду

Згідно з ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

При цьому суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями визначати підсудність кримінального провадження, про що йдеться у клопотанні захисника, а лише вирішує питання про його направлення з одного суду до іншого, і виключно за наявності підстав, передбачених ст. 34 КПК України

Статтею 34 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло

до суду з порушенням правил підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду,

який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження

(крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів

із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами ст. 33-1 цього Кодексу.

Кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, що вчинені на території України і віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, здійснює Вищий антикорупційний суд.

Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у розтраті, а ОСОБА_5 - у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинених за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, та усі троє - у складанні службовою особою завідомо неправдивих документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою групою осіб.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 191 КК України, з урахуванням ст. 12 КК України є більш тяжким кримінальним правопорушенням та вважається закінченим у формі привласнення та розтрати з моменту незаконного безоплатного заволодіння майном або незаконної передачі його третім особам.

З обвинувального акта не вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України вчинено у межах територіальної юрисдикції Рівненського міського суду Рівненської області.

Стосовно тверджень захисника, що місцем вчинення злочину є м. Рівне, оскільки кошти надійшли на банківські рахунки зареєстрованих у цьому місті ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_8 , то вони є необґрунтованими.

Заслуговує на увагу й те, що ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року задоволено подання Кременецького районного суду Тернопільської області, а матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2023 року за № 0000179, направлено до Зборівського районного суду Тернопільської області для розгляду по суті в порядку ст. 34 КПК України.

При цьому суд врахував як позицію сторони обвинувачення, так і позицію сторони захисту, яка наполягала на тому, що розгляд має здійснювати Рівненський міський суд Рівненської області.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, адвокат ОСОБА_4 звернувся з клопотанням вже до Верховного Суду, однак залишив поза увагою положення ч. 5 ст. 34 КПК України, згідно з якими спори про підсудність між судами не допускаються

З огляду на викладене, керуючись статтями 32,34 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне клопотаннязахисника залишити без задоволення.

З цих підстав Суд постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2023 року за № 0000179, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3