Справа № 489/4572/25
Провадження № 1-кс/489/2105/25
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

05 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 погоджене із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2025 за № 0003549, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романів Житомирського району Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, військовослужбовця, раніше судимого: 06.05.2015 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 22.02.2016 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений 11.04.2018 з Бердичівського виправного центру № 108 Житомирської області, а також вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області в 2019 році за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, звільненого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2025,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий 04.08.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 11.09.2025.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зауважив, що на даний час існують та не зменшились ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував свою причетність до злочину, вину у вчиненому визнає. Зазначив, що залишив місце служби з метою змінити підрозділ для проходження військової служби через негативне ставлення до нього з боку керівництва. Пояснив, що бажає продовжити військову службу у іншому підрозділі. У зв`язку з цим просив надати можливість внести заставу у мінімальному можливому розмірі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 також росила визначити ОСОБА_5 як альтернативний запобіжний захід заставу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєвіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2024 солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді гранатометника стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ВЧ НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу ВЧ НОМЕР_2 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 10.06.2025, коли останнього було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

11.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Ухвалою від 12.06.2025 слідчий суддя застосував щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.08.2025.

Постановою від 01.08.2025 в.о. керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжив строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 11.09.2025.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що в разі доведення його вини в суді, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Існує ризик, що ОСОБА_5 , розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні лише розпочалося, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, свідки ще не були допитані в судовому засіданні, тому підозрюваним може бути здійснений вплив на них, оскільки перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути чи пом`якшити покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на них.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є доведеним, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій, а тому підозрюваний може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 суд враховує, що останній вчинив тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, крім того, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також не дотримався обмежень покладених на нього ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2024 про умовнодострокове звільнення від відбуття покарання, призначеного вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.08.2019, що свідчить про існуючий факт недодержання покладених на нього обов`язків.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність у ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що підчас дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтею 407 КК України.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Бекчієв проти Молдови» та Клоот проти Бельгії» з плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Таким чином, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», відповідно до якої при розгляді клопотанні про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, враховуючи, що з початку досудового розслідування пройшло майже два місяці, строк досудового розслідування продовжений прокурором до 11.09.2025, процесуальні дії, які необхідно провести під час досудового розслідування полягають у отриманні відповідей на здійснені запити слідчого та допити свідків, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , тривалість перебування особи під вартою, зменшення ризиків зі сплином часу, суд вважає, що е доцільним встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн, якого буде достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 до «11» вересня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з селища Романів Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1