МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/3055/23
Провадження № 1-кп/945/374/25
УХВАЛА

26 травня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

потерпілого ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ;

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2023 року за № 0000447 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України, -

встановив:

18 грудня 2023 року з Миколаївської окружної прокуратури до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2023 року за № 0000447 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, призначено до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із зміною обстановки.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заяву свого захисника та надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Прокурори у судовому засіданні заперечували проти клопотання сторони захисту.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти клопотання.

Заслухавши у судовому засіданні сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.

Частинами 1, 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду (частини 2, 3, 4, 5 статті 288 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 48 Кримінального кодексу України встановлено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 8 від 23.12.2005 звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК.

З постанови Верховного Суду у справі № 953/21593/19 від 04 лютого 2021 року вбачається, що вказана норма (ст. 48 КК України) передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Так, у клопотанні захисник посилається на те, що на даний час обвинувачений ОСОБА_6 не є суспільно-небезпечною особою, після вчинення злочину встав на шлях виправлення, а саме: відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; встановив флагштоки з прапорами на могилах їх родичів. Крім цього, захисник вказує, що ОСОБА_6 є молодою особу, уперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, на момент вчинення злочину перебував в психічному розладі здоров`я, фактично подій не пам`ятає, на теперішній час пройшов курс лікування в КНП Миколаївський обласний центр психічного здоров`я, перестав вживати спиртні напої, стабілізував свою психіку. Також, захисник вказує, що обвинувачений та потерпіла ОСОБА_5 примирилися і ОСОБА_6 вибачився перед потерпілою, проявив розкаяння, відшкодував шкоду.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 297 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Стороною захисту до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 перестав бути суспільно-небезпечним та не вчинив нового злочину. Так, як з клопотання захисника, так і з документів, не вбачається, як обстановка навколо ОСОБА_6 зазнала таких змін, що унеможливить вчинення ОСОБА_6 нового злочину, з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у двоепізодній протиправній діяльності.

Крім цього, в клопотанні захисник посилається на те, що внаслідок зміни обстановки обвинувачений перестав бути суспільно небезпечною особою, проте в чому полягала така зміна в клопотання не зазначає. Також, поза увагою, обґрунтування та доказування захисника залишився зв`язок між позитивними змінами у житті та поведінці ОСОБА_6 та можливістю ОСОБА_6 вести законослухняний спосіб життя.

Також, суд враховує і те, що у кримінальному провадженні є двоє потерпілих; потерпіла ОСОБА_5 в цілому не заперечувала проти клопотання сторони захисту. Потерпіла ОСОБА_8 до суду за викликом не прибуває; відповідно до заяви, яка подана до суду 02.07.2024, просить суд проводити судові засідання, без її участі з особистих причин; обвинувачення підтримує у повному обсязі.

Під час розгляду клопотання обвинуваченим жодним чином не висловив своєї позиції щодо вчиненого, не звертався до потерпілого, присутньої у судовому засіданні, отже у суду відсутні підстави вважати, що обвинувачений або обстановка навколо нього зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення обвинуваченим нового злочину.

Стороною захисту не доведено, що у обвинуваченого відбулися зміни умов життєдіяльності і вони носять позитивний характер, дієво впливають на поведінку обвинуваченого, з великою долею ймовірності свідчать про те, що обвинувачений не вчинить в майбутньому кримінально караного діяння.

Стороною захисту не доведено, що у результаті таких змін у житті обвинуваченого істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового характеру.

Крім цього, на думку суду, цілком очевидно, що таке суспільно-небезпечне діяння, як наруга над могилою загиблих військовослужбовців не втратило та не втратить ознак суспільної небезпечності, навіть з плином часу.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку із зміною обстановки.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

26.05.2025