05.06.25
Провадження по справі 1-в/635/148/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали провадження за заявою ОСОБА_3 , 1986 року народження про застосування до нього вимог Закону України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України № 3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області ____.2025 з метою забезпечення засудженому права на доступ до суду було відкрите провадження з метою перевірки заяви.

У заяві ОСОБА_5 не зазначено, чи дійсно він відбуває покарання, чи виконується вирок установою, який вирок виконується, коли і яким судом ухвалений, навіть стаття за якій виконується покарання.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, яка передбачає звільнення від покарання та його відбування.

Суд підкреслює, що пункти 1-2 частини другої статті 539 КПК України встановлюють одночасно і місцевий суд, до компетенції якого віднесено вирішення питання, і особу, яка звертається до цього суду із клопотанням про його вирішення. Оскільки фізична особа відбуває покарання, а не виконує вирок, то звернення до суду із поданням про звільнення від покарання або його пом`якшення, належить до компетенції органу виконання покарань згідно із п. 2 частини 2 статті 539 КПК України.

22.05.2025 до суду надійшло подання ДУ «Темнівська втравна колонія ( №100)» про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання вартість завданої шкоди за вчинення якого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2019, який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 185 КК України 12.08.2019 на суму 1500,00 грн., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи своє подання, адміністрації зазначила, що засуджений, відповідно до вироку від 13.12.2019 вчинив кримінальне правопорушення за ст.. 185 ч.2 КК України, чим завдав збитки на суму 1500 грн., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим цього кримінального правопорушення, Всі учасники справи подали заяви про розгляд подання без їх участі.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку абсолютну марність цього подання.

Суд звертає увагу на ту обставину, що у відповідності до ч. 1 ст.. 74 КК України суб`єктом цієї норми є засуджений, щодо якого застосовується звільнення від покарання або подальшого його відбування, призначеного йому вироком суду у зв`язку із втратою караності діяння. Відповідно до вироку від 13.12.2019 засудженому призначене покарання за ст.. 185 ч. 2 КК України у виді 2 років позбавлення волі із іспитовим строком на 1рік. На момент набуття чинності Законом України № 3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», дворічний строк сплив, а тому покарання виконане і немає підстав для звільнення від нього засудженого.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у звільненні від покарання за вироком від 13.12.2019 за ч. 2 ст.. 185 КК України слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) для вирішення питання в частині про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання вартість завданої шкоди за вчинення якого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2019, який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 185 КК України 12.08.2019 на суму 1500,00 грн., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб у зв`язку із усуненням караності діяння відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1