09.06.2025
Справа № 642/255/22
Провадження № 1-кп/642/63/25
Ухвала

Іменем України

04 червня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 17.03.2021 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх не має, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 приблизно о 08.30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у павільйоні «Ремонт телефонів», що розташований у підземному переході станції метро «Холодна гора» м. Харків, де надавав послуги з ремонту техніки. В цей час до нього підійшла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та попросила ОСОБА_5 відремонтувати її мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, ОСОБА_5 , приховуючи свої справжні наміри, запевнив потерпілу ОСОБА_6 у тому, щоб вона залишила йому свій мобільний телефон для ремонту, та щоб повернулася забрати його через декілька годин. Таким чином, ОСОБА_5 , з метою присвоєння мобільного телефону, викликав у потерпілої ОСОБА_6 впевненість про обов?язковість передачі йому мобільного телефону. Потерпіла ОСОБА_6 , будучи введена в оману обіцянками ОСОБА_5 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій щодо наміру відремонтувати її мобільний телефон, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 144а, а саме біля павільйону «Ремонт телефонів», у підземному переході станції метро «Холодна гора», передала ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8 Sapphire Blue 4 Gb RAM 64 Gb ROM», синього кольору, імей 1 - НОМЕР_1 , імей 2 - НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку експерта № 7 3400 грн 00 коп.

У подальшому ОСОБА_5 , створивши у потерпілої ОСОБА_6 невірне уявлення про подальшу долю мобільного телефону, повідомляючи їй неправдиві відомості що мобільний телефон знаходиться у нього на ремонті, хоча він уже був на той час закладений до ломбардного відпілення, розпорядився ним на власний розсуд,спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв*язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпіла в судове засідання не зёявился, причини неявки суду не повідомила, цивільний позов не заявляла.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законодавством України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Так, кримінальне правопорушення-проступок, передбачений частиною ч. 1 статті 190 Кримінального кодексу України є проступком, його було вчинено 25.01.2021, тобто дворічний строк для притягнення особи до відповідальності станом на 04.06.2025 минув, при цьому обставини, що зупиняли чи переривали строки притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності з цієї підстави судам необхідно враховувати, що процесуальні дії не можуть припиняти перебіг строків давності.

Так в ухвалі колегії суддів Першої судової палати ККС від 22 травня 2018 року (справа № 665/2387/14-к, провадження № 51- 240км18), зазначено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальний проступок чи злочин певного ступеня тяжкості.

Строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Тому суд зауважив, що якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо неї.

Що ж до можливого зупинення перебігу строків давності потрібно враховувати чи дійсно особа ухилялася від слідства чи суду. Колегія суддів Першої судової палати ККС у постанові від 19 червня 2018 року (справа № 659/234/16-к, провадження № 51-58км17) вказала, що з`ясовуючи, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила кримінальне правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) висловилася щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства і суду. Так у вказаному рішенні Велика Палата зазначила, що відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (Постанова ВС/ККС № 345/2618/16-к від 19.11.2019).

ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

У постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним та його захисником подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченим.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього - закриттю на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Відповідно до ст. 49 КК України, керуючись ст. ст. 284-286, 370-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 190 Кримінального кодексуУкраїни на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у звязку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексуУкраїни закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового засідання можуть отримати копію ухвали в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7