Справа № 456/3729/25
Провадження № 1-кс/456/863/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 25.06.2025 року про закриття кримінального провадження №0000048 від 24.02.2025 року,

встановив:

Короткий виклад вимог скарги. Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просить постановити ухвалу, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження винесену дізнавачем СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області 25.06.2025 року у кримінальному провадженні №0000048 та направити матеріали кримінального провадження до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області. В обґрунтування скарги покликається на те, що 24.02.2025 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області із письмовою заявою, про те, що йому 23.02.2025 року близько 17:00 год., на території закладу Банька-Чан, що розташований у с. Добрівляни, Стрийського району Львівської області, було нанесено ОСОБА_7 тілесні ушкодження у зв`язку із чим просив прийняти міри відносно остатнього. 26.02.2025 року ОСОБА_6 винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи по факту нанесення тілесних ушкоджень. Згідно висновку експерта №105 від 20.03.2025 року у гр. ОСОБА_6 при проведенні судово-медичної експертизи виявлено садно в ділянці правої надбрівної дуги, ближче до зовнішнього краю брови, садно безпосередньо над правою бровою, в медіальній частині правої надбрівної дуги,. садно під нижньою повікою правого ока ближче до носа. які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 23 лютого 2025 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. В ході досудового розслідування, при первинних свідченнях ОСОБА_8 наголошував, що детально не пам`ятає всіх подій, які мали місце 20.02.2025 року, оскільки його сильно побили по голові і він втрачав свідомість. Однак, з часом ОСОБА_8 надав додаткові свідчення дізнавачу в яких наголосив, що конфлікт між ним та ОСОБА_7 відбувся на території закладу «Банька-Чан» через дівчину, з якою колись зустрічався ОСОБА_8 , і яка подобалась ОСОБА_9 . Також, було проведено слідчий експеримент за допомогою якого ОСОБА_10 відтворено механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Під час слідчої експерименту потерпілий наголошував, що ОСОБА_11 повалив його на землю та сидячи па ньому наніс пару ударів в обличчя. До матеріалів справи долучене й відео з якого вбачається, що після конфлікту, який виник на території закладу Банька-Чан, потерпілий ОСОБА_8 намагається з`ясувати в присутніх за що його побили. Потерпілий стоїть перед очевидцями конфлікту з розбитим обличчям, а його знімають на камеру. З відео вбачається, що очевидців було як мінімум четверо (чути різні голоси) і ОСОБА_8 говорить, що якийсь ОСОБА_12 тримав його за горло Тобто, 23.02.2025 року на території закладу Банка-Чан могло мати місце заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 групою осіб. Крім того, з пояснень неповнолітніх свідків випливає, що більша частина присутніх нічого не бачила хоча на відеозаписах чітко чути голоси як мінімум чотирьох осіб. Однак, дізнавач не взяв цієї обставини до уваги та не надав належної оцінки відеозапису, який міститься у матеріалах справи. Зі свідчень ОСОБА_14 вбачається, що конфлікт мав місце не тільки на території закладу Банька-Чан, а ще й поза його межами. Однак, в ході досудового розгляду кримінальної справи, дізнавачем не прийнято жодних слідчих дій задля з`ясування спростування наведених ОСОБА_14 фактів у її поясненнях. Також, з долученим ОСОБА_15 відеозаписом представнику потерпілого не надали ознайомитись, оскільки кримінальне провадження закрито. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, на даному відеозаписі видно тільки кінець конфлікту, який виник між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Про початок конфлікту у оскаржуваній постанові не йдеться. ОСОБА_6 не згідний із свідченнями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , щодо провокації ним конфлікту з ОСОБА_7 . Не згідний він і з твердженнями свідків щодо отримання тілесних пошкоджень в наслідок падіння в кущі, оскільки такі тілесні пошкодження як садно в ділянці правої надбрівної дуги, ближче до зовнішнього краю брови, садно безпосередньо над правою бровою, в медіальній частині правої надбрівної дуги, садно під нижньою повікою правого ока ближче до носа не могли утворитись в наслідок падіння в кущі. А тому свідчення даних свідків не відповідають дійсним обставинам справи. ОСОБА_6 вважає помилковим висновок дізнавача Стрийського РУП ГУНП у Львівській області щодо отримання ним тілесних пошкоджень внаслідок падіння та наголошує, що тілесні пошкодження йому було нанесено ОСОБА_7 і в діях останнього чітко вбачається умисел у їх нанесенні. Вважа, що дізнавачем СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області не було вжито всіх необхідних заходів для повного та всебічного проведення досудового розслідування через що висновок про відсутність в діянні ОСОБА_18 складу злочину є завчасним.

Доводи сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та навів мотиви, аналогічні викладеним у скарзі. Вважає, що у вказаному кримінальному провадженні необхідно повторно допитати свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , встановити осіб, які знімали події на відео, оскільки вони були свідками.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_5 заперечила вимоги скарги та пояснила, що винесена постанова відповідає вимогам КПК України, враховані всі обставини справи і постанова є законна тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги заперечив.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 25.06.2025 року закрито кримінальне провадження №0000048 від 24.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при ухваленні судового рішення, і положення закону, якими він керується.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Враховуючи вказане та зважаючи на зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя має встановити:

1)Чи дотриманий процесуальний порядок прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України?

2)Чи існували обґрунтовані підстави для закриття цього кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення?

Щодо дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження

Процесуальний порядок закриття кримінального провадження врегульований положеннями ст. 284 та 110 КПК України.

Так, за змістом статті 284 КПК України, суб`єктом уповноваженим закривати кримінальне провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України є, в тому числі, слідчий. Таке рішення про закриття кримінального провадження приймається слідчим у формі постанови.

При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Як встановлено слідчим суддею, у цьому кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлялось, а тому дізнавач була уповноважена на прийняття рішення про його закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказане рішення було оформлено дізнавачем у формі постанови, перевіривши зміст якої, слідчий суддя встановив, що воно не містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. Зокрема, у постанові відсутні мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування здобуто докази, лише частина з яких покладена в основу прийнято дізнавачем рішення, мотиви неприйняття інших доказів, спростування таких, в постанові відсутні, які і відсутні аналіз та оцінка доказів в повному обсязі, які описані дізнавачем в постанові.

Зокрема, дізнавач зазначає, що обставини отримання тілесних ушкоджень на котрі вказує потерпілий ОСОБА_6 спростовуються показами свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та відеозаписами долученими до матеріалів кримінального провадження, зокрема ОСОБА_6 перший розпочав конфлікт, а ОСОБА_15 цілеспрямованих ударів останньому не наносив та усі дії вчиняв із метою самозахисту, що виключає у ОСОБА_15 суб`єктивну сторону та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, дізнавачем не зазначено які саме дії вчиняла ця особа із метою самозахисту, захист яких охоронюваних законом прав та інтересів цієї особи здійснювався та від якого суспільно небезпечного посягання, чи є вказані дії тими, що спричинили тілесні ушкодження, вказані в висновку експерта.

Окрім цього, згідно висновку експерта №38/2025 від 20 03.2025, а не №105, як вказано в постанові про закриття кримінального провадження, судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_6 могло утворитись в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення), в тому числі і з прискоренням, немає. Зазначена частина висновку експерта взагалі не відображена в постанові.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про не дотримання дізнавачем процесуального порядку закриття кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження

Відповідно до положень глави 24 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, статтею 25 КПК України проголошено засаду публічності, згідно з якою прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З цією нормою кореспондуються інші приписи КПК України, які зобов`язують орган досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З огляду на це, з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

При цьому, за змістом положень ст. 110 КПК України, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий повинен належним чином обґрунтувати підстави з яких він дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Постанова має містити посилання на результати конкретних слідчих (розшукових) та процесуальних дії, які були проведені в ході досудового розслідування для повного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження із їх оцінкою на предмет підтвердження або спростування наявності складу злочину, що у сукупності надало слідчому підстави для відповідного висновку.

Проаналізувавши постанову дізнавача у світлі доводів поданої скарги та законодавчих вимог до відповідного процесуального рішення, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його скасування, виходячи з таких міркувань.

Є такими, що заслуговують на увагу і підлягають перевірці доводи скаржника викладені у скарзі та проголошені в судовому засіданні щодо встановлення осіб, які знімали відеозаписи, наявні в матеріалах справи, та їх допиту в якості свідків, перевірки свідчень ОСОБА_14 згідно яких конфлікт мав місце не тільки на території закладу Банька-Чан, а й поза його межами, встановлення розбіжностей між показами свідків щодо обставин заподіяння ушкоджень та способом заподіяння таких згідно висновку експерта, перевірки обставин, наведених під час додаткового опиту потерпілого 24.04.2025 року, встановлення походження відеозапису, наданого ОСОБА_15 .

Наведене у сукупності свідчить, що рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки не містить належних і достатніх мотивів та підстав його прийняття, що не дозволяє зробити висновок про його правомірність та про забезпечення стороною обвинувачення проведення повного, всебічного та об`єктивного дізнання, а тому відповідна постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 21, 22, 93, 284, 303, 307, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 , на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 25.06.2025 року про закриття кримінального провадження №0000048 від 24.02.2025 року задоволити.

Постанову старшого дізнавача сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 25.06.2025 року про закриття кримінального провадження №0000048 від 24.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України скасувати.

Зобов`язати дізнавача відновити досудове розслідування кримінального провадження та провести таке з дотриманням вимог ст. 9 КПК України та правових обґрунтувань, зокрема, викладених в мотивувальній частині ухвали суду, за результатами якого прийняти відповідне рішення відповідно до ст. 283 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 28.07.2025 о 17.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали після виготовлення повного тексту надіслати учасникам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1