Справа № 545/3610/25
Провадження № 1-в/545/344/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» у відношенні засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з базовою середньою освітою, раніше судимої: 1) 27.06.1997 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 206 ч. 2, 141 ч. 2, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) 07.07.1998 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 206 ч.1, 44 КК України - штраф 150 гривень;3) 30.06.2000 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 229-6 ч.2, 14, 43 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, лікування наркоманії. Звільнена 13.03.2002 року за відбуттям строку покарання; 4) 02.06.2004 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 5) 01.03.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 6) 02.08.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнена 20.01.2014 року за відбуттям строку покарання; 7) 17.12.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. 12.08.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати періоди попереднього ув`язнення з 11.03.2015 року по 12.06.2016 року, з 27.11.2016 року по 27.04.2017 року, з 08.06.2017 року по 20.06.2017 року. Звільнена 03.07.2017 року за відбуттям строку покарання;8) 03.04.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 9)16.12.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.4 КК України з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25.02.2021 року засуджена до 2 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнена 09.04.2021 року за відбуттям строку покарання;

засудженої:

30.07.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, 72 ч. 5 КК України до 6 років позбавлення волі, зарахувати у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 30.07.2021 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення відносно засудженої ОСОБА_5 , в обґрунтування подання посилаються на те, що вона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання. Зазначив, що засуджена ОСОБА_5 не довела своє виправлення, а тому подання є передчасним. Крім того, неодноразово судима, проте належних висновків для себе не зробила.

Представник адміністрації виправної колонії, засуджена просили подання задовольнити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена 30.07.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 72 ч.5 КК України до 6 років позбавлення волі, зарахувати у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 30.07.2021 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку: 17.12.2021 року, кінець строку: 30.07.2027 року. Станом на 15.08.2025 року відбутий строк покарання складає: 04 років 00 місяців 16 днів. На дату розгляду подання невідбутий строк покарання складає: 01 рік 11 місяців 05 днів.

Засуджена ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 03.08.2021 року. За час утримання в державній установі «Дніпровська УВП (№4)» характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. До роботи не залучалась. З 23.02.2022 року відбуває міру покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)». Працевлаштована робітником з комплексного прибирання приміщень та прилеглої території. До роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Мала 4 стягнення. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Має 5 заохочень. Вину у скоєному злочині визнає. Після звільнення засуджена буде проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженої ОСОБА_5 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженої, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженої, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): засуджена довела своє виправлення та може бути представлена до умовно-дострокового звільнення (згідно ст. 81 КК України) ? 65 балів.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

У даному випадку, хоча відбутий засудженою строк покарання і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте наразі застосування положень ст. 81 КК України є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженої, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Так, згідно досліджених судом матеріалів особової справи, засуджена ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі з 03.08.2021 року. За час утримання в державній установі «Дніпровська УВП (№4)» характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. До роботи не залучалась. З 23.02.2022 року відбуває міру покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)». Працевлаштована робітником з комплексного прибирання приміщень та прилеглої території. До роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Мала 4 стягнення. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Має 5 заохочень. Вину у скоєному злочині визнає. Проте, як вбачається за матеріалів справи, у період з 14.05.2022 року по 18.08.2023 року ОСОБА_5 мала стягнення у вигляді суворої догани та одне стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО строком на 10 діб.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої, відповідно до ст. 9 КВК України, є її обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 має наразі десяту судимість за корисні злочини, попередньо висновків для себе не зробила, поведінка останньої протягом усього періоду відбування покарання не вказувала на її неухильне бажання стати на шлях виправлення, а навпаки, хоч у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються позитивні тенденції, однак за увесь час відбування покарання, незважаючи на наявність заохочень, поведінка засудженої не була стабільною та послідовною, а тому суд її розцінює як пристосовування засудженої до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення.

Сама позитивна характеристика ОСОБА_5 відповідає нормальній поведінці свідомої засудженої і не може бути єдиною підставою для застосування щодо неї пільги.

З огляду на нестабільну поведінку засудженої, наявність неодноразової судимості за аналогічні злочини, подання про умовно-дострокове звільнення є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 537,539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» у відношенні засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_6