Номер провадження 1-кп/754/1052/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2025 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001412 від 28 квітня 2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Требухів Броварського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва з Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону 23 липня 2025 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001412 від 28 квітня 2025 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

23 липня 2025 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, з підстав того, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, затвердження угоди, внесення подання про визначення підсудності немає.

Обвинувачений, його захисник, потерпілий не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд приходить до такого висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Києва. Підстав для закриття кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Судовий розгляд кримінального провадження, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, обвинувачений, його захисник, потерпілий.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 діб без визначення розміру застави, з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з місця його проживання, посилаючись на те, що відсутні ризики, на які посилається прокурор при обґрунтуванні свого клопотання, щире каяття обвинуваченого у скоєному та відшкодування завданих злочином потерпілому збитків, стан його здоров`я, проходження лікування від травм отриманих на службі в ЗСУ.

Потерпілий просив не продовжувати строк тримання під вартою обвинуваченому, зазначивши, що йому було відшкодовано завдану злочином шкоду.

Суд вислухавши доводи прокурора, позицію сторони захисту, думку потерпілого, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Тобто, завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу або його продовження, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено слідчим суддею.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Застосування найбільш суворого запобіжного заходу не може бути обумовлено лише тяжкістю інкримінованого йому діяння та суворістю можливого покарання у випадку визнання його винуватим, хоча ці обставини є визначаючими елементами при оцінці ризику ухилення від суду, однак не можуть бути достатніми підставами для законності тримання особи під вартою тривалий термін, і самостійною підставою для тримання особи під вартою, чинним законодавством України, не визначається, а повинні враховуватися з іншими обставинами, які вказані в ст. ст. 177, 183 КПК України.

В даному випадку, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд уважає, що ризики переховування від суду, незаконного впливу обвинуваченого на свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні, на які прокурор посилається в своєму клопотанні, на даний час існують.

Що ж стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то будь-яких доказів на підтвердження вказаного суду не надано, а тому такі твердження сторони обвинувачення є лише припущеннями.

При вирішенні клопотань сторони обвинувачення та сторони захисту, судом приймаються до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має визначене місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, думку потерпілого, що дає підстави суду вважати, що інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків у подальшому.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме на домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло в певний період часу доби, а саме в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також зі ступеня тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 197, 199, 202, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження №0001412 від 28 квітня 2025 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва за адресою: м.Київ, пр-т. Червоної Калини, 5-В, зал № 5, на 25 липня 2025 року на 12 год. 20 хв.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого.

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах), на випадок оголошення повітряної тривоги.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місцяці, а саме до 25 вересня 2025 року наступні обов`язки:

1/ з`являтись за кожною вимогою до суду;

2/ повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

3/ утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні, окрім як в присутності суду, прокурора.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу суду для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали - 25 липня 2025 року о 16 год. 00 хв.

Головуючий: