Справа № 444/77/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/515/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 15 січня 2024 року,-

встановила:

цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості від 04 січня 2024 року, укладену між прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_11 у кримінальному провадженні від 11.10.2023 р. № 0000316. ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 Кримінального кодексу України і призначено їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень - в дохід держави. Речові докази: автомобіль (мікроавтобус) чорного кольору марки FORD TRANSIT CUSTOM н.з., НОМЕР_1 , що зберігаються на території ВП № 2 Черовоноградського РВП ГУНП у Львівській області, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України - конфісковано в дохід держави; ковдру жовто-синього кольору із слідами РБК, 4-ри пластикові бочки синього кольору ємністю по 125 л. кожна, що зберігаються на території ВП № 2 Черовоноградського РВП ГУНП у Львівській області, на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 12.10.2023 р. (справа № 454/4418/23) - скасовано.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , 10.10.2023 р. близько 16 год., знаходячись на території свого господарства у АДРЕСА_2 , завантажила у власний автомобіль (мікроавтобус) чорного кольору марки FORD TRANSIT CUSTOM н.з., НОМЕР_1 , рештки тваринного походження ( голови, кості та кров ), які утворилися в результаті проведеного її синами розбирання яловичиної туші корови та коня, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в порушення ст. 33 Закону України «Про відходи», якою заборонено несанкціоноване скидання і розміщення відходів, ст. 25 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» щодо відповідальність за порушення законодавства про побічні продукти тваринного походження, ст.46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення, ст.16 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», яка покладає обов`язок дотримання вимог ветеринарних, санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм під час виробництва, переробки та реалізації продукції тваринництва, ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища, використовуючи зазначений вище транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_12 , вивезла вказані рештки тваринного походження, неподалік с. Купичволя Червоноградського району Львівської області, за координатами 50.161461 24.153525 (50°09'40.0"N 24°09'12.0"E), та які скинула на землю, і тим самим забруднила земельну ділянку відходами, шкідливими для довкілля, що проявилось у накопиченні в ґрунті токсичних хімічних сполук, хвороботворних бактерій та паразитів, які можуть викликати спільні для людей і тварин захворювання.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила забруднення земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України.

На цей вирок апеляційну скаргу подав адвокат ОСОБА_9 захисник обвинуваченої ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок змінити, в частині долі речового доказу автомобіля (мікроавтобус) чорного кольору марки FORD TRANSIT CUSTOM н.з. НОМЕР_1 та повернути власнику ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими та безпідставними, зокрема щодо долі речових доказів, що є явно несправедливим та надто суворим.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_9 захисник обвинуваченої ОСОБА_6 , зокрема зазначає, що в угоді про визнання винуватості про додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не йшлося. Вважає, що суд першої інстанції, який вирішив конфіскувати автомобіль ОСОБА_6 порушив справедливий баланс між проступком, та мірою покарання, яку було застосовано до обвинуваченої.

Заслухавши доповідача, виступ захисника та обвинуваченої, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який апеляційну скаргу захисника заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_6 слід визнати таким, що не відповідає вимогам ст.370 КПК України, з огляду на наступне.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Таким чином, обов`язок доведення підстав для застосування спеціальної конфіскації покладається на сторону обвинувачення, яка повинна належним чином обґрунтувати відповідні доводи та чітко зазначити в угоді про визнання винуватості майно, що підлягає спеціальній конфіскації. Водночас обвинувачений, підписуючи таку угоду, повинен висловити свою згоду на застосування відповідного заходу кримінально-правового характеру.

Згідно ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, суд під час судового провадження на підставі угоди зобов`язаний: з`ясувати в обвинуваченого, чи він розуміє обсяг своїх прав у межах такого судового провадження; установити, чи укладення угоди між обвинуваченим і прокурором є добровільним, та перевірити угоду на відповідність вимогам КПК.

Разом з тим, угода між прокурором та ОСОБА_6 не містила положень про спеціальну конфіскацію, однак суд першої інстанції всупереч цьому застосував таку.

Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, що є безумовною підставою для скасування вироку суду, а тому вирок слід скасувати з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене апеляційні вимоги щодо скасування вироку слід задовольнити частково, вирок скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне, вмотивоване й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_9 захисника обвинуваченої ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 15 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити у даному провадженні щодо ОСОБА_6 новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4