Справа № 463/5090/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1470/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 травня 2025 року,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 липня 2025 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 1551 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, що становить 4696428 (чотири мільйони шістсот дев`яносто шість тисяч чотириста двадцять вісім) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, а саме з свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з підозрюваними ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Своє рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя мотивував тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки доказам, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри. Зазначає, що слідчим суддею, при прийнятті рішення проігноровано доводи сторони захисту, не надано їм будь якої оцінки, що свідчить про неповноту та однобічність судового рішення. Стверджує, що прокурор не довів реальність ризиків, зазначених у клопотанні, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного, не надав фактичних даних, які б давали підстави стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, а сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Акцентує увагу на те, що розмір застави, визначений підозрюваному, є невиправдано високим та завідомо непомірним, відтак, не може бути застосований, оскільки не було встановлено виключних випадків, які дозволяли призначити заставу в розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу. У тому випадку, якщо суд дійде до висновку про обгрунтованість підозри, просить визначити заставу у межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК України у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 26 березня 2024 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 425 КК України, за підозрою ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

29 березня 2025 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2025 року у справі №463/5090/24, провадження №1-кс/463/3119/25, застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою на два місяці, тобто до 27 травня 2025 року включно, визначено підозрюваному заставу в розмірі 3103 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9383472 грн., у випадку внесення застави, на відповідний рахунок, покладено на підозрюваного ряд обов`язків.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року вказану вище ухвалу слідчого суддів Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2025 року залишено без змін.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21 травня 2025 року у справі №463/5090/24, провадження №1-кс/463/4733/25, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 26 березня 2024 року за підозрою військовослужбовців лабораторії безпечності харчових продуктів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, директора і засновника ТОВ «ПАК-СЕРВІС 2022» ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактом ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 28 липня 2025 року.

22 травня 2025 року слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова продовжено щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 липня 2025 року, визначено підозрюваному заставу 1551 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4696428 грн., у разі внесення застави покладено на підозрюваного ряд обов`язків.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що

будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність відмови у продовжені стосовно ОСОБА_12 запобіжного заходу, про що доведено слідчим та прокурором, не встановлено.

Відтак, слідчий суддя, врахувавши фактичні обставини справи, а також те, що слідство на даний час не завершено, для встановлення істини у справі слідчий має намір провести та завершити ряд слідчих дій, які до даного етапу слідства провести не було можливості з об`єктивних причин, в тому числі необхідно отримати висновки експертиз, розсекретити матеріали негласних слідчих розшукових дій, що потребує значного часу; особу підозрюваного; тяжкість покарання в разі визнання його винуватим; ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, що унеможливлює застосування до останньої інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Крім цього, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Отже, на думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання щодо продовження строку запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які покликається адвокат в апеляційній скарзі, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Що стосується доводів захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 в частині зменшення розміру застави, то такі колегія суддів вважає необгрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас даною ж частиною статті визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється в недбалому ставленні до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки військовій частині НОМЕР_2 у вигляді майнових збитків на суму 9381825 грн., при цьому, його дії в очах громадськості дискредитують діяльність військовослужбовців ЗСУ в умовах воєнного стану, що підриває обороноздатність держави; характеризуючі дані особи підозрюваного; майновий та сімейний стан, зокрема те, що підозрюваним за час досудового розслідування заставу у визначеному раніше розмірі не внесено, що може свідчити про непомірність застави для нього, та те, що на даний час, у зв`язку з тривалістю досудового розслідування, визначені ризики зменшились; обставини, передбачені п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, які дають підстави для призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прийшов до вірного переконання, що максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та підставно визначив заставу у розмірі 1551 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят один) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становитиме 4696428 (чотири мільйони шістсот дев`яносто шість тисяч чотириста двадцять вісім) гривні, що буде достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам описаним вище та може належним чином забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 травня 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 липня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 1551 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, що становить 4696428 (чотири мільйони шістсот дев`яносто шість тисяч чотириста двадцять вісім) гривень із покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4