Справа № 442/3104/25
Провадження № 1-кс/442/532/2025
У Х В А Л А

про арешт майна

29 квітня 2025 року м. Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання cлідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000648, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , в середині квітня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день, та час, перебуваючи у полі неподалік міста Шебелинка Харківської області, виявив корпус гранати РГН із маркуванням на корпусі «РГН 254-118-87» із підривачем типу УДЗ із маркуванням на важелі «УДЗ 334-54-87», яка відноситься до бойового припасу та придатна до вибуху, після чого діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (далі Перелік), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13 квітня 1999 року №292 та від 07 серпня 2013 року №749) (далі Інструкція), без передбаченого законом дозволу, вирішив вказаний бойовий припас придбати шляхом привласнення знахідки.

В подальшому, ОСОБА_5 про придбану ним гранату типу «РГН», уповноважену службову особу правоохоронного органу не повідомив, добровільно органу влади її не здав, а умисно, всупереч вказаних у Переліку та Інструкції вимог, без передбаченого законом дозволу, незаконно переніс до будинку за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав до 26 квітня 2025 року, тобто до моменту її вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події.

28.04.2025 зазначені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що дані речі є предметами, на які було безпосередньо спрямоване кримінально протиправне посягання, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження. Крім того, вказані речі самі по собі матимуть доказове значення у кримінальному провадженні та вони необхідні для проведення подальших слідчих дій, зокрема проведення судової експертизи вибухових пристроїв та речовин, а тому просить задоволити клопотання про накладення арешту.

Подане клопотання слідчий просить розглядати без його участі та прокурора.

Відповідно до вимог статті 172 КПК України неявка осіб за участю яких розглядається клопотання про арешт майна не перешкоджає розгляду такого.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу висновку про таке.

26.04.2025 зареєстровано кримінальне №0000648, за фактом повідомлення 26.04.2025 від жителя АДРЕСА_1 , про те, що його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погрожує йому гранатою. Виїздом на місце події СОГ у громадянина ОСОБА_5 виявлено предмет за своїми зовнішніми ознаками схожий на гранату з маркуванням РГН 254-118-87. Правова кваліфікація ч.1 ст.263 КК України.

З протоколу огляду місця події від 26.04.2025 вбачається, що під час такого виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на корпус гранати типу РГН із маркуванням на корпусі барвником чорного кольору РГН «254-118-87» та предмет ззовні схожий на підривач типу УДЗ із маркуванням на важелі методом тиснення «УДЗ 334-54-87».

Постановою слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 28.04.2025 вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні№0000648.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання вилучених предметів як доказ у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення. Отже, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання cлідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на речі вилучені 26.04.2025 під час проведення огляду місця події, а саме: предмет ззовні схожий на корпус гранати типу РГН із маркуванням на корпусі барвником чорного кольору РГН «254-118-87» та предмет ззовні схожий на підривач типу УДЗ із маркуванням на важелі методом тиснення «УДЗ 334-54-87».

Заборонити фізичним та юридичним особам на термін накладення арешту права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Копію ухвали надіслати, у відповідності до ч. 7 ст. 173 КПК України слідчому, прокурору не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 дів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6