Справа № 168/505/25 Провадження №11-кп/802/470/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000112 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345, ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор у кримінальному у судовому засіданні подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 днів, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345, ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000112.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 03 червня 2025 року клопотання прокурора задоволено, застосований обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів, до 01.08.2025 року включно, з визначеним розміру застави 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу суду необґрунтованою. Посилається на те, що стороною обвинувачення здійснено формальне посилання на існування ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України. Просить ухвалу суду скасувати, в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду та застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Вимоги ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_7 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.185 КК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судом першої інстанції у достатній мірі встановлені підстави для продовження виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та до кримінальної відповідальності, хоча є особою відповідно до ст.89 КК України, не судимою, крім того 18.03.2025 самовільно залишив військову частину, негативно характеризується за місцем проживання, неодружений, доказів наявності неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб в розумінні закону на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, зловживає алкоголем.

Також, обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. При цьому одне із кримінальних правопорушень вчинив з метою приховати інше кримінальне правопорушення - крадіжку.

Більше того, ОСОБА_7 ухилився від явки у судове засідання апеляційної інстанції під час досудового розслідування, що стало підставою для застосування до нього приводу.

Окрім того, судовий розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, свідки сторони обвинувачення ще не допитані.

Тому, на переконання апеляційного суду, заявлені прокурором ризики продовжують існувати.

Апеляційний суд вважає, що продовжуючи ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід, суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

Тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, даних про неможливість його перебування в умовах СІЗО суду не надано (відповідна медична документація суду не надавалась), обставин вчинення злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання суду апеляційної інстанції, зможе дієво забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: