Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/785/25
Провадження №: 1-кп/332/363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України...

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 20.09.2025 року, обґрунтовуючи тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить явку обвинуваченого до суду, унеможливить психологічний вплив на свідків і буде запобігати вчиненню інших кримінальних правопорушень. На його думку, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які слугували підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як то, ризик незаконного впливу на свідків відпав.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання захисника, пояснивши, що у разі зміни запобіжного заходу не буде впливати на свідків..

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст..177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців

У судовому засіданні прокурором належним чином доведено існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжкого кримінального правопорушення, а отже, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від суду. Разом із цим, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, буде мати можливість здійснювати тиск на свідків, що негативно вплине на їх психологічний та моральний стан та спровокувати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. На існування ризику, передбаченому п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 з 02 червня 2024 року знятий з усіх видів забезпечення, що свідчить про відсутнє постійне джерело доходів та з урахуванням відсутності стійких соціальних зв`язків, з метою пошуку коштів для подальшого існування, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи заявлене захисником клопотання про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання , суд враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 тяжкість покарання, що йому загрожує за інкриміноване кримінальне правопорушення у разі визнанням його винуватим, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, сам характер його скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що на переконання суду свідчить про те, що ризики які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а отже клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання не підлягає задоволенню..

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на вищевикладене , суд, з підстави доведення прокурором наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому, дійшов висновку про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів на умовах викладених в ухвалі Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2024 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 16 листопада 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» на умовах викладених в ухвалі Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2024 року.

Копію ухвали вручити прокурору та захиснику, а обвинуваченому, який утримується під вартою надіслати копію ухвали засобами електронного зв`язку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1