Справа № 462/1573/22
провадження 1-кп/462/496/25
У Х В А Л А

30 червня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України,

встановив:

08.06.2018 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та ОСОБА_13 (він же ОСОБА_14 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.04.2022 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України виділено в окреме провадження. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Львівським апеляційним судом задоволено подання Залізничного районного суду м. Львова та матеріали справи відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 163, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (справа № 462/3438/18) та матеріали справ виділених в окреме провадження у зв`язку із оголошенням обвинувачених у розшук віденосно ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (справа № 462/1572/22), ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (справа № 462/2304/22), ОСОБА_13 (він же ОСОБА_14 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України (справа № 462/2293/22), а також ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України (справа № 462/3739/18), матеріали справи відносно якого передано для вирішення питання про об`єднання, передано за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова, оскільки кримінальні правопорушення вчинено на території Сихівського району міста Львова.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.06.2024 року, оголошено міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, направлено з поданням Залізничного районного суду м. Львова до Львівського апеляційного суду для подальшого направлення у Верховний Суд України для визначення територіальної підсудності.

Ухвалою Верховного суду від 24.06.2025 року подання голови Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 462/1573/22) за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України із Залізничного районного суду м. Львова до Херсонського міського суду Херсонської області залишено без задоволення. У даній ухвалі зазначається, що більш тяжким із інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень є передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України. Зокрема зазначено, що, згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у організаційному та іншому сприянні діяльності терористичній організації. Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт під час перебування на ній вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність. За обвинуваченням, пред`явленим ОСОБА_6 , місце вчинення більш тяжкого із інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, згідно обвинувального акту встановити неможливо. Тобто в ухвалі Верховний суд погодився з тим, що місцем вчинення кримінального правопорушення не є територія Залізничного району м Львова, місце вчинення такого встановити неможливо, а тому, відповідно до ст. 32 КПК України, справу слід розглядати за місцем закінчення досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про направлення даного обвинувального акту до Львівського апеляційного суду для скерування у Верховний суд України для визначення підсудності вказаного кримінального провадження з тих підстав, що згідно ухвали Верховного суду від 24.06.2025 року, за обвинуваченням, пред`явленим ОСОБА_6 , місце вчинення більш тяжкого із інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, згідно обвинувального акту встановити неможливо, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 32 КК України, кримінальне провадження не підсудне Залізничному районному суду м. Львова, оскільки якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, що відноситься до території Шевченківського районного суду міста Києва.

Прокурор зазначив, що доповідав з приводу того, що справа не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, однак старший групи прокурорів його не підтримав, а тому він заперечує.

Обвинувачений заперечив щодо скерування справи за підсудністю до належного суду.

Захисник обвинуваченого заперечив щодо скерування справи за підсудністю, зазначивши, що справа має розглядатись у м. Львові, оскільки епізод по вимаганню, який інкримінується ОСОБА_6 , вчинено у м. Львові у Сихівському районі м. Львова.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно із п. 1 ч. 1, 3 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України вбачається, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, серед яких найбільш тяжким кримінальним правопорушенням є ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачено відповідальність за створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації.

Місце вчинення кримінального правопорушення це місце здійснення суспільно небезпечного діяння, конкретизована частина простору, з вчиненням (чи не вчиненням) у якій суспільно небезпечного діяння кримінальний закон пов`язує наявність певного складу злочину.

Згідно ухвали Верховного суду від 24.06.2025 року, за обвинуваченням, пред`явленим ОСОБА_6 , місце вчинення більш тяжкого із інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, згідно обвинувального акту встановити неможливо.

Як вбачається із обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року досудове розслідування даного кримінального провадження (т. 1 а.с. 1-108 ) проводилось та закінчено слідчими ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суд міста Києва.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Беручи до уваги наведене, зокрема в ухвалі Верховного суду України, що місце вчинення найбільш тяжкого кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме за ч. 1 ст. 258-3 КК України встановити не можливо, досудове розслідування даного кримінального провадження закінчено у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суд міста Києва, а порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення, дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 32 КПК України підсудне Шевченківському районному суду міста Києва, відтак колегія суддів просить Львівський апеляційний суд скерувати для вирішення питання підсудності кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до Верховного Суду України.

Керуючись ст. 32, 34, 314 КПК України, суд,

постановив:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000326 від 26.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 258-3, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, направити з поданням Залізничного районного суду м. Львова до Львівського апеляційного суду для подальшого направлення у Верховний Суд України для визначення територіальної підсудності.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Оригінал ухвали.