Провадження № 1-кс/686/6814/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000845 від 04 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 року заступник начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , за допомогою поштового зв`язку, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 05.07.2025 р., було тимчасово вилучено, під час проведення додаткового огляду місця події за місцем підприємницької діяльності ОСОБА_4 у виробничо-складському приміщені за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: вертикальний розкрійний ніж для промислового розкроювання багатошарових тканини, китайського виробництва із маркуванням ZCD-SSD; автоматичну настилочну машину моделі «Tesan» серії AS 200 plus; автоматичний станок для намотки та розрізу тканин у рулонах, фірми виробника «DAYANG»; чотири автоматичні швейні машини марки «Вшсе» серії D5, «Вшсе» серії R4200, «Вшсе» серії В5, «Вшсе» серії R42200; станок - механізм для розмотування тканини з рулонів, без позначення фірми виробника; 27 прямокутних упакувань розмірами 60*100*15 см. у яких тканина білого кольору, вагою 24 кг; 119 прямокутних упакувань розмірами 65*85*15 см у яких тканина сірого, коричневого, кольорів вагою від 20 до 25 кг. Кожен 1878 рулонів тканин різних кольорів; 1395 (одна тисяча триста дев`яності п`ять) окремо, упакованих у поліетиленовий пакет, набори одягу, що складаються із шотрів та футболки. Тканини яких різних кольорів із візерунками у вигляді букв «G», із нашитою в задній внутрішній частині коміра биркою з написом «Gucci», та картонною биркою закріпленою до комплекту із значенням виробника як «Gucci»; 12 упакувань у білі поліетиленові мішки розмірами 58*103*35 см. у яких костюми спортнивні із бирками «Турецький костюм, економ ХБ/поліестер», комплекти із кофти на замку блискавці та штанів; 259 спортивних костюмів із флісової тканини коричневого, рожевого кольорів, упакованих у окремі поліетиленові пакети. Костюми складаються із кофти та штанів. Тканина костюмів має принт вигляді букв «G», із нашитою в задній внутрішній частині коміра биркою з написом «Gucci», та картонною биркою закріпленою до комплекту із зазначенням виробника як «Gucci»; 200 спортивних костюмів у комплекті кофта на замку-блискавці та штани, із трикотажної тканини, різних кольорів та розмірів, із нанесенням на їх поверхню логотипів «Nike», «Рита», «The North face» та із паперовими бирками на них із зазначенням аналогічних фірм виробників; 76 спортивних костюмів у комплекті кофта на замку-блискавці та штани, різних кольорів із зазначенням на їх бирці виробника «Exclusive»; 1238 трикотажних футболок без зазначення на них фірми виробника із різними принтами (малюнками) на їх передній поверхні; 220 футболок трикотажних, із різними принтами, із зазначенням на бирках фірми виробника «Файна сорочка»; 301 шт. шортів по типу жіночих із трикотажної тканини різних кольорів, із нанесенням на їх поверхні емблем фірми виробника «Nike», «Adidas»; 308 спортивних штанів різного кольору, однакового пошиву однак із нанесенням на їх поверхню емблем «Рита», «Adidas», «Nike», «The North Face»; 750 кофт спортивних із капюшонами різних кольорів, однакового пошиву, однак із нанесенням на їх поверхню різних логотипів фірм «Nike», «The North Face»; 32 упаковки носків різних кольорів та пошиву, по 12 пар у кожній всього 384 пари із зазначенням на упакуваннях виробника як «YMY»; 22 упакування у білі поліетиленові мішки розмірами 58*103*35 см. у яких сорочки різних розмірів без зазначення фірми виробника, яке зберігається у виробничо-складському приміщенні за адресою м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 19; три комплекти набору одягу що складається із шортів та футболки; троє штанів червоного кольору із нанесенням на них логотипів та бирок із назвами фірм виробника «Рита», «Adidas», «Nike»; дві спортивні кофти із нанесенням на них логотипів та прикріпленням бирок фірм виробників «Nike», «The North Face»; двоє шортів жіночого пошиву із нанесенням на них логотипів та прикріплення бирок виробника «Nike», «Adidas»; 65 картонних бирок для одягу, із зазначенням на них логотипу та фірми виробника «Gucci»; два зразки спортивних костюмів, що складаються із кофти та штанів, із зазначенням на них логотипу та із наявними бирками фірм виробника «Рита», «Nike; ЧОТКИ коричневого кольору, упаковано у паперовий конверт, з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ч.6 ст.170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, ще й наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє обґрунтування, яке значення мають вилучені речі, на які просить накласти арешт прокурор, як речові докази та які обставини за допомогою цих доказів можливо довести у кримінальному провадженні №0000845, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України. Зокрема, у клопотанні прокурора відсутня будь-яка аргументація, яке значення вилучене майно, має як речовий доказ для встановлення обставин, з тих, що відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке розслідується по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, КК України. Відсутні й відомості у цьому клопотанні і доданих до нього матеріалах й про те, що всі вилучені в ході проведеного додаткового огляду місця події містять ознаки речових доказів.

Не зазначає прокурор у клопотанні, на чиє майно він просить накласти арешт (кому дійсно належать вилучені речі), хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Також, із врахуванням тієї обставини, що прокурор у клопотанні як мету арешту зазначає про необхідність відшкодування збитків потерпілим в порядку цивільного позову, прокурор до клопотання мав би долучити документи, які б дали змогу пересвідчитись в обґрунтованості підозри тієї особи, що є власником майна, у вчиненні кримінального правопорушення, разом з тим, таких документів прокурор до клопотання не долучає, як і не посилається на відповідні докази у своєму клопотанні. Відсутні відомості у клопотанні прокурора щодо розміру спричиненої шкоди та вартості майна, на яке він просить накласти арешт, що є необхідним для визначення розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутній у матеріалах клопотання й сам цивільний позов, з обґрунтуванням його розміру.

Не наведено у клопотанні прокурора й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. У клопотанні йдеться, що є необхідність в арешті майна, з позбавленням права розпорядження та користування цим майном, однак в чому полягає ця необхідність, прокурор у клопотанні не зазначає.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять контактних даних осіб (в тому числі представників банків-емітентів, які випустили банківські картки), яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, та на чиє майно він просить накласти арешт, з долученням документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000845 від 04 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя