Справа № 274/2262/25
Провадження № 1-кп/0274/638/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно),

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції об`єднані в одне провадження кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за № 0000200 та 05.04.2025 за № 0000339, щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомирі, є громадянином України, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацевлаштований, здобув середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 24.11.2008 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном строком на 2 роки 6 місяців;

- 01.03.2010 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.10.2018 Житомирським апеляційним судом за ч. 2, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна; звільнений з-під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям покарання;

- 03.01.2025 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки; вирок набрав законної сили 13.03.2025; невідбута частина покарання становить 1 рік 7 місяців 23 дні,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 25.02.2025 приблизно о 15 год., проходячи поблизу будинку 152 по вул. Козацькій в с. Мирне Бердичівського району Житомирської області, побачив на узбіччі проїжджої частини дороги згорток із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). В цей час та в цьому місці у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), реалізуючи який, він підняв вказаний згорток та поклав його до своєї лівої зовнішньої кишені джинсів. Тим самим, ОСОБА_4 , шляхом знахідки, незаконно придбав вказану особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку незаконно зберігав при собі без мети збуту до 25.02.2025.

В подальшому, 25.02.2025 в період часу з 15 год. 25 хв. по 16 год. 45 хв. працівниками поліції під час проведеного огляду місця події на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку 139 по вул. Козацькій в с. Мирне Бердичівського району Житомирської області вилучено зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 1,5687 г, яку ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції, діставши зі своєї лівої кишені штанів.

За таких обставин, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину без мети збуту у великих розмірах - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 1,5687 г, яка згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» віднесена до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Окрім того, ОСОБА_4 04.04.2025 близько 14 год., проходячи поблизу озера на перехресті вул. Трудової та провулка Трудового у м. Бердичеві, на землі побачив згорток коричневого кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). В цей час та в цьому місці у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), реалізуючи який, він підняв вказаний згорток та поклав його до своєї лівої внутрішньої кишені куртки. Таким чином ОСОБА_4 , шляхом знахідки, незаконно придбав вказану особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан- 1-он), яку незаконно зберігав при собі без мети збуту до 04.04.2025.

04.04.2025 в період часу з 15 год. 05 хв. по 15 год. 25 хв. працівниками поліції під час проведеного огляду місця події на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку № 21/61 по вул. Трудовій в м. Бердичеві Житомирської області у ОСОБА_4 вилучено зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,4032 г, яку ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції, діставши зі своєї лівої внутрішньої кишені куртки.

За таких обставин, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину без мети збуту - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,4032 г, яка згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» віднесена до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих злочинах визнав повністю та показав, що він дійсно 25.02.2025 близько обідньої пори в с. Мирне Бердичівського району в лісопосадці знайшов солі PVP, після чого був зупинений працівниками поліції, на запитання яких щодо наявності у нього заборонених предметів, добровільно видав їм знайдену психотропну речовину. Про те, що ця речовина була психотропною він розумів, оскільки раніше вживав її, а тому знайшовши, зберігав її для власного вживання. Окрім того, 04.04.2025 приблизно опівдні в районі вул. Нізгерецької в м. Бердичеві поблизу ставка та перехрестя вулиць він знайшов психотропну речовину PVP, яку узяв для власного вживання, а через хвилин п`ятнадцять за метрів 200-300 від місця знахідки був зупинений працівниками поліції, яким на їх запитання щодо наявності у нього заборонених предметів, добровільно видав психотропну речовину. Про свої вчинки шкодував, зазначив про свою залежність від наркотичних речовин, розкаявся у скоєному.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За клопотанням прокурора щодо недоцільності дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, та зі згоди обвинуваченого, переконавшись, що учасники судового провадження правильно розуміючи зміст цих обставин, а їх позиції є добровільними, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, що характеризують його особу та необхідні для вирішення питань щодо речових доказів та процесуальних витрат. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ними не оспорювалися.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений надав правдиві показання стосовно обставин вчинення інкримінованих злочинів, які повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв, при встановлених у суді обставинах, суспільно небезпечні діяння, які містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме:

за епізодом від 25.02.2025 - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах;

за епізодом від 04.04.2025 - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, та враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є нетяжким умисним злочином.

Окрім того, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнається судом винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених однією частиною однієї статті, тобто ч. 2 ст. 309 КК України. Тому, сукупність кримінальних правопорушень у цьому випадку відсутня, як і відсутні підстави для призначення покарання за кожен зі злочинів окремо та для визначення остаточного покарання за їх сукупністю на підставі ст. 70 КК України, як на цьому в судових дебатах наполягав прокурор.

Наведене узгоджується, зокрема, з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.05.2018 у справі № 187/1354/15 (провадження № 51-1017км18), про те, що кримінальним законом не передбачено можливості призначення покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена однією частиною статті КК України. Вчинення кількох епізодів тотожних злочинів повинно кваліфікуватися за однією частиною статті КК України, а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше судимий, востаннє 03.01.2025 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 309 КК України, проте належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу психотропних речовин. Він є непрацевлаштований; розлучений; згідно з наказом від 16.09.2023 № 247 військової частини НОМЕР_1 виключений зі списку особового складу; за місцем проживання характеризується задовільно, скарг від жителів громади на нього не надходило; на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, однак з 10.10.2014 має діагноз «F12.1, згубне вживання канабіноїдів».

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, відсутні, при цьому суд не визнає такою обставиною вчинення обвинуваченим двох тотожних злочинів, оскільки стороною обвинувачення в обвинувальних актах та в судових дебатах не наведено такої обтяжуючої покарання обставини як вчинення злочину особою повторно.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Оскільки, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, підтвердженої інформації про отримання ним доходів немає, тому відсутні підстави розглядати можливість призначення йому покарання у виді штрафу.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд визначає мінімальний розмір такого покарання, передбачений КК України, строком один рік, при цьому враховує обставини події та посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме: беззастережне визнання своєї вини та надання зізнавальних показань, а також його згоду на судовий розгляд з врахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, оскільки обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом не встановлено.

Суд також не вбачає підстав для застосування правового інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки обвинувачений був засуджений за кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, та впродовж відбування покарання за яке знову вчинив тотожний злочин.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.01.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, строк якого обчислюється з дня постановки засудженого на облік 20.03.2025, суд при призначенні покарання керується вимогами ст. 71, ст. 72 КК України та до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, зважаючи на відсутність клопотань з цього приводу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.01.2025, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік три місяці.

Строк визначеного судом остаточного покарання обчислювати ОСОБА_4 з часу його фактичного затримання для виконання цього вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, в розмірі 4616 (чотири тисячі шістсот шістнадцять) гривень 20 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 1,5687 г та 0,4032 г, яка зберігається в камері зберігання речових доказів при ГУНП в Житомирській області, після набрання цим вироком законної сили знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1