УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000626 від 16.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2025 року слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 16.08.2025 о 15:34 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні, знаходився в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Князя Василька, 2, в м. Володимир, Волинської області, діючи в умовах воєнного стану, котрий ведений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на всій території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого продовжена на даний час, усвідомлюючи протиправність своїх дій діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою викрадення чужого майна, відкрито у присутності ФОП « ОСОБА_7 » взяв із вітрини бездротові навушники марки «Soudcore» моделі «Note 3i», після чого втік з місця події, чим спричинив останньому майнової шкоди на суму 600 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

16.08.2025 ОСОБА_5 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.08.2025 ОСОБА_5 , слідчим за погодженням із прокурором вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду предмета, протокол огляду предмета (відеозапису) на якому відображено вчинення кримінального правопорушення, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Окрім того, за період часу із 17.05.2025 по теперішній час ОСОБА_5 , скоював правопорушення які передбачені ст. 183 КУпАП, ч. 1 ст. 182 КУпАП Ч. 1 СТ. 127 КУпАП, ст. 173 КУпАП, Ч. 1 СТ. 178 КУпАП, ст. 185 КУпАП, ч. 1 ст. 51 КУпАП, ч. 1,3 ст. 178 КУпАП, ч.1 ст. 154 КУпАП.

Зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначила, що підозрюваний, не працює, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість імовірного покарання у виді позбавлення волі на значний строк, з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_5 , буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначила, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 , буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого, якому безпосередньо відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а тому існує високий ризик здійснення на них незаконного впливу з метою давання завідомо неправдивих показань в суді.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначила, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору відомостей, які характеризують його особу, вживати, вчиняти інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначила, що ОСОБА_5 , на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, схильний до порушення громадського порядку, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , є небезпечною для суспільства особою та потребує ізоляції від нього, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, запобігти вчиненню ОСОБА_5 , нових кримінальних правопорушень можливо лише шляхом застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи є недостатніми та не здатні гарантувати правослухняну поведінку підозрюваного.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що:

-наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких;

-у разі визнання винним ОСОБА_5 , у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;

- ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, не має тісних соціальних зв`язків, не займається суспільно-корисною діяльністю, схильний до порушення громадського порядку;

Беручи до уваги викладене, жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити повний контроль над поведінкою підозрюваного та не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості підозрюваного, превалює над принципом поваги до свободи особистості, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданим, оскільки жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити повний контроль над поведінкою підозрюваного та не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що слідчим відділенням Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000626 від 16.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

16.08.2025, за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, було затримано ОСОБА_5 .

17.08.2025 ОСОБА_5 , слідчим за погодженням із прокурором, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.186 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке перебачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, відповідно до ст.183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає таке.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», у справі «Феррарі-Браво проти Італії») наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин. Затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена прокурором сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні, та досліджених у судовому засіданні, зокрема протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду предмета, протоколом огляду предмета (відеозапису), на якому відображено вчинення кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Як було зазначено вище, законодавцем відповідно до ст. 177 КПК України визначена наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 с.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

На думку слідчого судді зазначений слідчим у клопотанні перелік ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а саме, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого у кримінальному провадженні, ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, а також ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, є обґрунтованим.

Тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, та обставини, встановлені під час його розгляду, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя вважає також обґрунтованим твердження сторони обвинувачення про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих свідків та дослідження їх судом.

Отже, усвідомлюючи вчинене та тяжкість покарання за це, підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вдатися до незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, щоб останній надав недостовірні показання на його користь.

Також, на думку слідчого судді, з урахуванням особи підозрюваного, тих обставин, що він раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, офіційно не працевлаштований, схильний до порушення громадського порядку, обґрунтованими є ризики перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи особистість підозрюваного, вагомість доказів причетності підозрюваного до скоєння інкримінованого йому злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі наведеного слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Одночасно суд вважає необхідним відповідно до ст.183 ч.3 КПК покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу, у разі внесення ним застави.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194,197, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме з 16 серпня 2025 року, до 14 жовтня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області: , депозитний рахунок UA0002504 , банк ДКСУ м. Київ МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти, слідчого прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого прокурора, або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Вступна і резолютивна частина ухвали виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена 18.08.2025. Повний текст ухвали суду виготовлений 21.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1