печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням страшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001808 від 27.09.2023, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001808 від 27.09.2023.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001808 від 27.09.2023 за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених , ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302,ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302,ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України.

Так, в період часу з травня 2019 року по 11 червня 2024 року, маючи на меті особисте збагачення, вчинивши ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних із сутенерством та утриманням місць розпусти, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи у відповідності з попередньо розробленим планом, для надання грошовим коштам, отриманим незаконним шляхом, статусу легальних, з метою подальшого їх використання під виглядом таких, які отримані законно, здійснив ряд фінансових операцій для забезпечення можливості набуття, володіння, використання та подальшого розпорядження зазначеними грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на легалізацію коштів, отриманих в результаті вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із сутенерством та утриманням місць розпусти, а також усвідомлюючи складність організації описаної вище діяльності і подальшого належного контролю набутого майна, розуміючи, що для досягнення злочинної мети, направленої на легалізацію коштів, йому необхідна допомога сторонніх осіб, ОСОБА_8 вирішив залучити до такої діяльності інших осіб, зокрема чоловіка своє рідної сестри - ОСОБА_7 , визначивши останнього як пособника вказаної злочинної діяльності.

Бажаючи здійснювати протиправну діяльність, спрямовану на легалізацію коштів, отриманих в результаті вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 надав свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності та вступив з ОСОБА_8 у злочинну змову.

При цьому, ОСОБА_8 , визначив ОСОБА_7 , як пособника вказаної злочинної діяльності, а саме - як особу, відповідальну за здійснення фінансових операції та вчинення правочинів, спрямованих на приховування та маскування походження майна, на якого поклав наступні обов`язки, зокрема, але не виключно: відкриття банківських рахунків, для акумулювання на них грошових коштів, отриманих в результаті вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із сутенерством та утриманням місць розпусти; зберігання грошових коштів, отриманих в результаті вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із сутенерством та утриманням місць розпусти; реєстрацію рухомого та нерухомого майна, придбаного за грошові кошти, отримані в результаті вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із сутенерством та утриманням місць розпусти; виконання інших завдань ОСОБА_8 , пов`язаних саме із легалізацією коштів, отриманих в результаті вчинення кримінальних правопорушень.

Так, надавши згоду ОСОБА_8 на участь у спільній злочинній діяльності, ОСОБА_7 , діючи спільно, за взаємною згодою та за попередньою змовою із ОСОБА_8 , в період часу з 28.12.2022 по 11.06.2024, легалізували грошові кошти на загальну суму в розмірі 762 495 гривень, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_7 , діючи з ОСОБА_8 , за попередньою змовою, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел останнього, направлений на легалізацію коштів, отриманих в результаті вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із сутенерством та утриманням місць розпусти, відповідно до узгодженого разом плану, з метою здійснення зміни форми (перетворення) майна, отриманого внаслідок вчинення кримінальних правопорушень - грошових коштів, і дій, спрямованих на приховування походження такого майна та володіння ним, за грошові кошти ОСОБА_8 оформив (зареєстрував) на себе рухоме майно.

16.05.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Таким чином, слідий вказує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 має широке коло знайомих осіб, які також можуть бути причетними до вчинення вказаних злочинів, всі співучасники вчинених кримінальних правопорушень на даний час не встановлені, останні, з метою уникнення покарання, можуть надати підозрюваному помешкання для переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі;

Зокрема, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що інкриміновані підозрюваному злочини вчинювались з використанням великої кількості чорнових записів, банківських карток, мобільної та комп`ютерної техніки, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний може самостійно, або за допомогою невстановлених осіб знищити, сховати або спотворити зазначені документи та речі, які можуть мати значення доказів у кримінальному провадженні та які на даний час у повному обсязі не відшукані органом досудового розслідування;

Також, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний дізнавшись про дані свідків, покази інших підозрюваних у злочинах, які йому інкримінуються, дані експертів, маючи на це реальну можливість, особисто, або за допомогою інших наразі невстановлених осіб, буде впливати на останніх у цьому кримінальному провадженні задля уникнення покарання;

Окрім цього, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що існує ризик того, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, адже відповідно до зібраних доказів, він не збирався завершувати свою злочинну діяльність у сфері легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

В той же час, з огляду на виняткову складність кримінального провадження, у ньому продовжує виконуватись значна кількість слідчих (розшукових) дій, направлених на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Також слідчий вказує, що для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: провести додаткові процесуальні дії направлені на встановлення майна набутого злочинним шляхом та ініціювати питання про його арешт; вжити заходів направлених на встановлення додаткових свідків, які володіють відомостями, що мають значення для досудового розслідування та провести їх допити;за результати проведення процесуальних дій вирішити питання про необхідність проведення додаткових слідчих (розшукових) дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, які викривають так і тих, що виправдовують підозрюваних, пом`якшують чи обтяжують покарання. На основі зібраних доказів підготувати та прийняти кінцеве процесуальне рішення у кримінальному провадженні (повідомлення про зміну/нову підозру);після проведення вказаних слідчих та процесуальних дій виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що враховуючи значний обсяг матеріалів кримінального провадження, а також наявність сімнадцяти підозрюваних та такої ж кількості захисників, займе тривалий період часу;після виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України, скласти та вручити стороні захисту обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_7 , слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому відповідно до вимог ст.ст. 181, 199 КПК України щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначила, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні захисник зазначив, що заявлені ризики слідчим є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами.

Окрім цього, підозрюваний характеризується позитивно, має постійне місце роботи, оскільки потрібно забезпечувати сім`ю та має міцні соціальні зв`язки.

Відтак, захисник в судовому засіданні частково заперечував щодо задоволення клопотання та просив в разі того якщо суд дійде висновку про задоволення клопотання слідчого, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Підозрюваний підтримав позицію свого захсиника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, 16.05.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема:рапортом від 25.09.2023;рапортом від 13.05.2025;протоколом № 42/15670т від 22.02.2024 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 ;протоколом № 42/8757т від 06.05.2024 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 ;протоколом проведення обшуку від 11.06.2025, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом проведення обшуку від 11.06.2025, за адресою: АДРЕСА_2 ;протоколом проведення обшуку у відділенні Т «АКБ «Львів» (), від 11.06.2025, за адресою: Львiв, вул. Сербська, 1;протоколом тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебували у володінні АТ «АКБ «Львів» (), зареєстрований за адресою: м. Львiв, вул. Сербська, 1;відомостями наданими Державною податковою службою України;протоколами оглядів речей, предметів та документів, вилучених під час проведення обшуків;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, 29.07.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001808 від 27.09.2023 продовжено до трьох місяців, а саме до 11.09.2024.

Після цього, 27.08.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001808 від 27.09.2023 до шести місяців, тобто до 11.12.2024.

Після цього, 03.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_14 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001808 від 27.09.2023 до дванадцяти місяців, тобто до 11.06.2025.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні було зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені вище проте, фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а прокурор в судовому засіданні та в клопотанні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, для запобігання вказаним ризикам.

Варто вказати, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Отже, застосування суворого запобіжного заходу повинно оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_7 , певні ризики які зазначені у клопотанні та одночасно вивчивши дані які характеризують особу підозрюваного, сімейний стан, слідчий суддя приходить до висновку, за доцільне застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного, передбачений ст. 181 КПК України, проте в період доби з 22:00 год. по 06:00 год.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування, застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю, а тому запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, таких як: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими, підозрюваними та іншими особами, визначеними слідчим та/або прокурором, з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення, перелік яких прокурор має довести до відома підозрюваному;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Відтак, слідчий суддя ввважає, що одночасно буде забезпечено виконання цілей кримінального провадження та дотримано права особи підозрюваного.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001808 від 27.09.2023, а саме до 11.06.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 11.06.2025, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими, підозрюваними та іншими особами, визначеними слідчим та/або прокурором, з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення, перелік яких прокурор має довести до відома підозрюваному;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15