Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1750/22
Провадження № 1-кп/490/175/2025
У Х В А Л А

23 травня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000069 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Нова Каховка Херсонської області, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, є одруженим, неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , наразі проходе військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Захисник заявив клопотання, у якому просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного в обвинувальному акті злочину з огляду на те, що той повернувся на військову службу.

Обвинувачений заявлене клопотання підтримав.

2. Прокурор у суді проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням ОСОБА_4 звинувачений загалом у тому, що

проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 25 лютого 2022 року сержант ОСОБА_4 вирішив тимчасово ухилитись від військової служби та самовільно залишити пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , мотивуючи свої дії небажанням приймати участь в бойових діях.

Реалізуючи свій умисел, сержант ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, в порушення статутних вимог, 25 лютого 2022 року, самовільно залишив місце служби, а саме пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 .

В період з 25 лютого 2022 року по 15 квітня 2022 року, сержант ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, сержант ОСОБА_4 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військової службі, до військової частини не надавав.

В подальшому, 15 квітня 2022 року сержант ОСОБА_4 прибув до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Вказані дії органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.

2. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), від 28 жовтня 2024 року (затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ), від 14 січня 2025 року № 26/2025 (затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX) / з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 5 статті 401 Кримінального Кодексу України

Особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

2. Відповідно до частини 3 статті 288 Кримінального Процесуального Кодексу України

суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І......Наведені норми статті 401 Кримінального Кодексу України доводять, що звільнення військовослужбовця від кримінальної відповідальності є можливим за одночасної наявності таких умов

1)вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407 або 408 Кримінального Кодексу України;

2)вчинення ним такого правопорушення під час дії воєнного стану;

3)військовослужбовець вчинив таке кримінальне правопорушення вперше;

4)подання військовослужбовцем клопотання про намір повернутись до воєнної служби;

5)згода командира на продовження проходження таким військовослужбовцем воєнної служби

ІІ……Вирішуючи питання про наявність таких умов в обставинах цього кримінального провадження, суд враховує таке.

1. Норма статті 401 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення кримінального правопорушення, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й з встановленням часу та характеру вчиненого особою кримінального правопорушення внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

З огляду на таке суд відзначає, що відповідно до наданого суду обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 Кримінального Кодексу України тим, що

проходячи військову службу за контрактом, 25 лютого 2022 року самовільно залишив місце служби та не з`являвся на службу до 15 квітня 2022 року.

За такого при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених у частині 5 статті 401 Кримінального Кодексу України, сутність вчиненого ним діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд визначає на підставі версії державного обвинувачення, за якою

під час воєнного стану вчиняв дії, що містять склад злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

2. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що раніше обвинувачений злочинів, зокрема передбачених статтями 407 або 408 Кримінального Кодексу України не вчиняв

3. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з 15 квітня 2022 року обвинувачений з відома та за згодою командира військової частини повернувся до виконання обов`язків з військової служби та наразі продовжує несення служби.

Таке доводить, що:

-обвинувачений прямо та недвозначно висловив намір проходити військову службу;

-командир військової частини прямо та недвозначно висловив згоду на проходження таким військовослужбовцем військової служби

Отже, в цьому випадку наявні усі передбачені у частині 5 статті 401 Кримінального Кодексу України обставини, що є необхідними для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

За такого клопотання захисника про таке звільнення підлягає задоволенню.

Відповідно до процитованих приписів частини 3 статті 288 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин провадження у цій справі підлягає закриттю.

ІІІ……Відповідно до процитованих приписів частини 3 статті 288 Кримінального Процесуального Кодексу України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності за частиною 5 статті 401 Кримінального Процесуального Кодексу України суд має зобов`язати командира частини, що висловив згоду на проходження військовослужбовцем військової служби поновити таку особу на військову службі, а звільнену особу прибути для продовження військової служби.

Проте, в обставинах цього кримінального провадження вказані обов`язки як обвинувачений, так й командир військової частини вже виконали.

За такого підстави додатково покладати на них ці обов`язки є відсутніми.

Керуючись статтями 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника задовольнити.

1.Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України.

2.Кримінальне провадження № 0000069 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України - закрити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_7 =