ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24.06.2025 р., винесену в кримінальному провадженні №0001497 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 серпня 2025 року.

На вказану ухвалу суду захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити застосований раніше до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання обвинувачених з носінням електронного засобу контролю.

Вказували, що згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 20.08.2020 року одночасно вчинили одну травмуючу дію та завдали одне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , що знаходиться в причинному зв`язку із настанням смерті. Однак спричинення одного тілесного ушкодження від дії двох осіб неможливо, що також підтвердили в судовому засіданні допитані експерти, які проводили СМЕ у справі.

Наразі судом призначено повторну комісійну експертизу, оскільки виникли беззаперечні докази неможливості завдання одного удару двома обвинуваченими, що, на їх думку, дає підстави для зміни запобіжного заходу.

ЄУНСС 727/10844/20 НП 11сс/822/234/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_12 .

Також допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили версію сторони обвинувачення щодо завдання потерпілому ударів двома обвинуваченими.

Вважають, що по справі доведено відсутність в діях ОСОБА_8 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та наявність підстав для перекваліфікації його дій за ст. 119 ч.1 КК України.

Також зазначали, що до обвинуваченого ОСОБА_8 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, які він не порушував. І тільки при винесенні вироку його було взято під варту. На сьогоднішній день ОСОБА_8 перебуває під вартою 2 роки 9 місяців, хоча стороною обвинувачення не надано жодного доказу його винуватості у вчиненні тяжкого злочину. Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує факту завдання потерпілому ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень та заперечує завдання потерпілому ударів по голові в область потиличної зони.

Після завдання потерпілому тілесних ушкоджень обвинувачений щиро розкаявся, пропонував свою допомогу родичам, відшкодував завдану моральну та матеріальну шкоду в розмірі 20 тис. грн. Також обвинувачений ОСОБА_8 до затримання мешкав з дружиною, яка є інвалідом 2 групи та трьома дітьми, двоє з яких є малолітніми. Згідно характеристики з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», під час перебування під вартою порушень дисципліни не зафіксовано.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_9 вказували, що він перебуває під вартою 4 роки 8 місяців, хоча свідки заперечували завдання ним потерпілому тілесних ушкоджень. За час перебування ОСОБА_9 під вартою стороною обвинувачення не надано доказів вчинення ним тяжкого злочину. Також він сам заперечує факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, що підтвердили свідки. Згідно характеристики з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», під час перебування під вартою ОСОБА_9 порушень дисципліни не зафіксовано.

Апелянти посилалась на норми КПК України, окремі рішення ЄСПЛ, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги та стверджуючи про безпідставність тримання під вартою обвинувачених.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог адвоката, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на розгляді в Шевченківському районному суді м. Чернівців перебуває кримінальне провадження за №0001497 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Згідно з приписами ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

За змістом обвинувального акту, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , групою осіб нанесли потерпілому численні удари руками та ногами в голову та по тулубу, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер у лікарні.

Вказане кримінальне правопорушення є умисним тяжким злочином проти життя і здоров`я особи та, у випадку визнання винуватими, обвинуваченим може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, районний суд, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, обґрунтовано зазначив про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На спростування доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.

Враховуючи, що розгляд цього кримінального провадження ще не закінчено, в ході розгляду провадження судом було призначено повторну комісійну експертизу, дані про осіб обвинувачених, тяжкість інкримінованого їм злочину, внаслідок якого настала смерть людини, обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу та його продовженні, а також те, що дружина обвинуваченого ОСОБА_8 є інвалідом 2 групи, що додатково вказує на реальність ризику переховування від суду, адже він може безперешкодно залишити територію України під час воєнного стану.

Не можуть бути предметом перевірки апеляційним судом на цій стадії провадження доводи апелянтів, які аналізують докази на предмет їх достатності для визнання винуватими ОСОБА_13 та ОСОБА_9 за ст.121 ч.2 КК України, або можуть свідчити про наявність менш тяжкого злочину або відсутність складу злочину, оскільки перевірка таких доводів є завданням суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Викладені вище обставини у їх сукупності були достатніми вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть на даний час запобігти ризикам, які продовжують існувати.

До таких же висновків дійшов Верховний Суд, а також апеляційний суд, у рішеннях, на які посилається сторона захисту у апеляційній скарзі, оскільки, скасовуючи судові рішення у цій справі, відповідно, обрали та продовжили запобіжний захід щодо обвинувачених саме у виді тримання під вартою, не вбачаючи підстав для більш м`якого запобіжного заходу.

Заявляючи вимогу про обрання більш м`якого запобіжного заходу -домашнього арешту двом обвинуваченим за однією адресою АДРЕСА_1 , сторона захисту не надала суду даних про те, кому належить це житло, хто там фактично мешкає та чи є згода власника або володільця на те, щоб обидвоє обвинувачених перебували у цій квартирі під домашнім арештом.

Разом з тим, враховуючи, що свідки в даному кримінальному провадженні вже допитані в судовому засіданні, а також тривале перебування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, колегія суддів вважає, що заявлені раніше прокурором ризики зменшилися і вважає за можливе застосувати до обвинувачених альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який буде достатнім для запобігання наявним ризикам та виконанню покладених на обвинувачених обов`язків.

А тому колегія суддів, вважає, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

При визначенні розміру застави колегія суддів враховує тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочину, дані про особи винних та вважає за необхідне визначити розмір застави в межах, передбачених щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі наведеного та керуючись ст. 182, 183, 194, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 травня 2025 р., якою продовжено відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора ОСОБА_14 задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 серпня 2025 року.

Одночасно для забезпечення належного виконання обов`язків, передбачених КПК України, визначити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб щодо кожного, що становить по 242240 грн., яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду: р/р UA 0082901, код , МФО 820172 ДКСУ у м. Києві.

Обвинувачені або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі.

В разі внесення застави та звільнення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з-під варти, покласти на обвинувачених наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вони зареєстровані, проживають, чи перебувають, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон , інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків обвинуваченим, у разі внесення застави, визначити до 22 серпня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

В разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя