Справа № 643/8166/25
Провадження № 1-кс/643/2813/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000426 від 19.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова 26.05.2025 надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000426 від 19.04.2023, в якому він просить:

- постановити ухвалу, якою скасувати арешт майна ОСОБА_3 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », серії НОМЕР_2 ; ключі від автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », автомобіль «MAZDA 6» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».;

- зобов`язати уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000426 від 19.04.2023 року повернути свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », серії НОМЕР_2 ; ключі від автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », автомобіль «MAZDA 6» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Клопотання обґрунтоване тим, що стороною обвинувачення не надано жодних достатніх, допустимих та належних відомостей, які б свідчили, що воно мають якесь значення для даного кримінального провадження, а тому не доведено, що вилучений автомобіль «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_3 може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання власник майна та його представник не з`явились, про місце дату та час судових засідань повідомлялись належним чином. Жодних заяв чи клопотань з приводу розгляду даного клопотання від них не надходило.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_5 подала заперечення на клопотання та просила здійснювати його розгляд за її відсутності.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та надані заперечення, встановив таке.

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 від 19.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на початку 2023, але не пізніше 15.03.2023, перший заступник Старовірівського сільського голови Красноградського району Харківської області ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, використовуючи свої службові повноваження і пов`язані з ними можливості, спланував вчинити протягом 2023 заволодіння бюджетними коштами Старовірівської сільської територіальної громади Красноградського району Харківської області.

ОСОБА_3 як виконавець робіт ТОВ «Євродорбуд-плюс» здійснював безпосереднє керівництво будівництвом.

На підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 у справі № 643/1641/25 накладено арешт на майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, виявлене та вилучене під час обшуку автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , а саме: блокнот у обкладинці червоного кольору з чорновими записами; накладено арешт на майно, шляхом заборони його розпорядження та відчуження, виявлене та вилучене під час обшуку автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_3 », серії НОМЕР_2 ; ключі від автомобілю «MAZDA 6», державний номерний знак « НОМЕР_3 »; автомобіль «MAZDA 6» державний номерний знак « НОМЕР_3 ».

28.01.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.

28.01.2025 автомобіль «MAZDA 6» державний номерний знак « НОМЕР_3 » визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2025 у справі № 643/2985/25 вирішено передати транспортний засіб марки «MAZDA 6», 2019 року випуску, № двигуна НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та наразі перебуває на майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 106, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним, з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, у порядку та на умовах, визначених ст.ст.19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує повноваження слідчого судді на скасування арешту майна, якщо встановлені в ході судового розгляду обставини вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба.

Арешт зазначеного у клопотанні майна здійснено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування існують достатні підстави вважати арештоване майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до переконання, що арешт на майно накладено обґрунтовано, застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідало належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Суд враховує, що заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

У силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Слідчий суддя погоджується з доводами представника, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна порушує право власника майна на вільне користування майном, проте таке право не є абсолютним і за визначених законодавством умов може бути обмежене у встановленому порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Вимоги ОСОБА_3 про скасування арешту на автомобіль, слідчий суддя вважає необгрунтованими та недостатніми для сксування його скасування, оскільки при скасуванні арешту неможливо буде запобігти ризикам знищення, пошкодження, перетворення чи псування цього майна, що унеможливить у подальшому можливу конфіскацію цього майна, тобто, досягнення дієвості кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не доведено, що необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала, чи обставини, якими обґрунтовувався арешт, перестали існувати, отже правові підстави, визначені ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна відсутні, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 16, 22, 98, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000426 від 19.04.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1