Справа №463/5230/25
Провадження №1-кс/463/5697/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000110 від 05 червня 2025 року про арешт майна,

в с т а н о в и в :

слідчий як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, що вилучене в ході обшуку за адресою: Львівська область, с. Скнилів, вул. Коротка, буд.3а.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0000110 від 5 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в межах якого слідство перевіряє обставини щодо можливих неправомірних дій службових осіб ГУ Держгеокадастру у Львівській області, державних реєстраторів, приватних нотаріусів та фізичних осіб підприємців, внаслідок яких у приватну власність протиправно передано земельну ділянку для ведення ОСГ, площею 1,5 га в с. Опака Дрогобицького району Львівської області, із кадастровим номером :02:000:0013.

В ході проведення санкціонованого обшуку було виявлено та вилучене відшукуване майно. Вказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. На думку слідства вилучене майно є таким, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для проведення експертиз, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти арешт на вказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Власники майна в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, клопотання про відкладення не подали, явки представника не забезпечили, а тому вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без їх участі.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 5 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в межах якого слідство перевіряє обставини щодо можливих неправомірних дій службових осіб ГУ Держгеокадастру у Львівській області, державних реєстраторів, приватних нотаріусів та фізичних осіб підприємців, внаслідок яких у приватну власність протиправно передано земельну ділянку для ведення ОСГ, площею 1,5 га в с. Опака Дрогобицького району Львівської області, із кадастровим номером :02:000:0013. Органом досудового розслідування отримано обґрунтовані відомості про те, що розташування земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0013 у державному кадастрі було незаконно змінено, після чого остання на підставі підробленого рішення Східницької селищної ради, протиправно вибула у приватну власність та була розподілена на 17 окремих земельних ділянок: :02:000:0051; :02:000:0060; :02:000:0108; :02:000:0109; :02:000:0110; :02:000:0111; :02:000:0112; :02:000:0113; :02:000:0114; :02:000:0115; :02:000:0116; :02:000:0117; :02:000:0118; :02:000:0119; :02:000:0120; :02:000:0121; :02:000:0050, які на даний час на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії протоколу обшуку вбачається, 19.06.2025 у період з 09 год. 46 хв. до 11 год. 22 хв. слідчим у кримінальному провадженні, у відповідності до ст.ст. 233, 234 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено обшук у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який використовується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на праві приватної власності належить останньому.

За результатами вказаного обшуку слідчим вилучено: мобільний телефон Iphone 6, S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 ; мобільний телефон Iphone 12 PRO, S/N: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , із сім-картою мобільного оператора НОМЕР_7 , належний ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 19.06.2025 зазначене вище майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, на думку слідства, мобільні телефони, є такими, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, містять у собі відомості про зв`язки останніх із фігурантами кримінального провадження, із можливими спільниками, їх контакти, спілкування один з одним та третіми особами з приводу виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Провести детальний огляд телефонів у ході обшуку не представилось можливим, оскільки для цього необхідні спеціальні знання, умови та техніка.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, таке майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, необхідні для проведення експертизи.

А тому, з метою збереження вилученого майна, яке має значення речового доказу для кримінального провадження, могло зберегти на собі його сліди, та є необхідними для встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування, може бути використано в ході проведення експертиз, клопотання слід задоволити та накласти арешт вказане майно.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідно до положень ст.174 КПК власник або володілець майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково після проведення необхідних слідчих та процесуальних дій.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000110 від 05 червня 2025 року на майно, що вилучене в ході обшуку за адресою: Львівська область, с. Скнилів, вул. Коротка, буд. 3а:

- мобільний телефон Iphone 6, S/N: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон Iphone 12 PRO, S/N: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , із сім-картою мобільного оператора НОМЕР_7 , належний ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7