Справа № 177/537/22
Провадження № 1-кп/177/87/25
У Х В А Л А

Іменем України

26.06.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в об`єднаному кримінальному провадженні № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється розгляд зазначеного об`єднаного кримінального провадження за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_3 .

Встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2022 до ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався та ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 змінено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжних захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Оскільки в судові засідання 21.02.2023, 17.04.2023, 02.05.2023 та 06.06.2023 обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду останнім не повідомлялися та ухвали про привід не виконувалися через відсутність його за місце проживання, ухвалою суду від 06.06.2023 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено в розшук, провадження в справі зупинено.

До суду 28.02.2024 надійшла інформація про встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 та згідно з розпискою, що надана обвинуваченим ОСОБА_3 28.02.2024, останній зобов`язався з`являтися до суду, повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вказав контактний номер телефону, за яким може отримувати виклик до суду (т.2 а.п.92-93).

Ухвалою суду від 29.02.2024 провадження в справі поновлено, призначено судове засідання на 14.03.2024 (т.2 а.п.100).

У судове засідання 14.03.2024 ОСОБА_3 не з`явився, тому до останнього застосовано привід (т.2 а.п.107). На виконання цієї ухвалу суду повідомлено, що ОСОБА_3 перебуває на лікуванні в травматологічному відділенні КП «Криворізька міська лікарня № 1».

На запит суду від КП «Криворізька міська лікарня № 1» 17.04.2024 № 947 надійшов лист, згідно з яким, ОСОБА_3 14.03.2024 близько 01 год. 55 хв. доставлений БШМД до травматологічного відділення, прооперований, станом на 17.04.2024 проходить стаціонарне лікування, орієнтовний час якого 2-3 тижні (т.2 а.п.122)

Згідно з відповіді КП «Криворізька міська лікарня № 1» від 03.06.2024 № 1515 (т.2 а.п.134), ОСОБА_3 перебував у вказаному медичному закладі на стаціонарному лікуванні з 14.03.2024 по 10.05.2024 та виписаний у задовільному стані. Рекомендовано подальше амбулаторне лікування за місцем мешкання.

Як слідує з довідки КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» від 08.07.2024 № 1077/01-12, станом на 08.07.2024 ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога, із діагнозом: закрити перелом хірургічної шийки правого стегна зі зміщенням відламків.

У судові засідання, які призначалися 27.06.2024, 17.07.2024, 13.08.2024, 24.09.2024, 25.10.2024, 19.11.2024, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, а також будучи обізнаним про здійснення судового розгляду кримінальних проваджень щодо нього, до суду не з`являвся, причини неявки не повідомив.

На виконання чергової ухвали суду про привід обвинуваченого, було забезпечено участь ОСОБА_3 у судовому засіданні 12.12.2024.

Ухвалою суду від 12.12.2024 об`єднано кримінальні провадження за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України.

У судові засідання 26.12.2024 та 09.01.2025 ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився без поважних причин. Ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_3 залишено без належного виконання.Як зазначено в рапорті начальника СП ОСОБА_6 від 09.01.2025, ОСОБА_3 не має можливості прибути до суду через хворобу. Разом з тим, будь-яких документів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано.

У подальшому, від прокурора надійшло клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_3 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке подано одночасно з клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке ухвалою суду від 09.01.2025 задоволено.

Обвинувачений ОСОБА_3 26.06.2025 доставлений до суду на виконання ухвали суду від 09.01.2025.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні від 26.06.2025 підтримала клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовувала наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Під час судового розгляду цього кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про схильність до вчинення обвинуваченим нових злочинів. Не всі потерпілі та свідки в об`єднаному кримінальному провадженні допитані судом, тому, є ймовірність того, що обвинувачений буде здійснювати на них вплив, із метою змінити показання. Також, слід врахувати , що судом вже змінювався застосований раніше до ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, проте, останній покладених на нього судом обов`язків не виконував, а саме, не з`являвся до суду без поважних причин, не повідомляв про причини неявки, про зміну місця проживання. Зазначені обставини, у своїй сукупності, свідчать про те, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду судом кримінального провадження не в змозі забезпечити менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Пояснював, що до суду не з`являвся з об`єктивних причин, оскільки з 10.03.2024 перебуває на лікуванні у зв`язку з переломом ноги, потребує хірургічного втручання. На даний час проходить лікарську комісію з метою підготовки до оперування та отримання групи інвалідності. Пояснив, що повістки про виклик до суду отримував через доньку, номер мобільного телефону якої залишав в суді раніше. Проте, у якийсь момент донька перестала отримувати виклики до суду для нього з невідомих причин, а зв`язатися із судом не мав можливості, оскільки не знав номер телефону. Умислу уникати судові виклики та не з`являтися в судові засідання не мав. Просить визнати поважними причини неявки його до суду та в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відмовити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як необґрунтованого та безпідставного.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам, визначеним ч. 1 цієї статті, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідка та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Підставою вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду є те, що останній у силу суворості міри покарання може залишити місце проживання та переховуватися від суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_3 може впливати на потерпілого та свідків, щоб вони надали чи змінили показання на його користь.

Окрім того, оскільки ОСОБА_3 не працює, постійного джерела прибутку не має, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), за який передбачено покарання у виді від 5 до 8 років, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність цього ризику свідчить також і ухвала Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024, відповідно до якої в провадженні цього суду перебуває кримінальне провадження № 0000662 від 16.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_3 відповідно до обставин цієї справи, ОСОБА_8 вчинено злочин 15.10.2023, тобто, у період перебування останнього в розшуку, оголошеного ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2023.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про перебування на лікуванні не підтвердженні належними доказами, оскільки в судовому засіданні останнім надано лише довідку від КНП «Солонянська лікарня», відповідно до якої ОСОБА_3 перебував на лікуванні станом на 08.07.2024. Водночас, із моменті складання такої довідки минув майже рік та станом на 26.06.2025 об`єктивних даних, які б свідчили про те, що обвинувачений із поважних причин не з`являвся до суду, або ж за станом здоров`я не мав та не має можливості брати участь у судовому засіданні, суду не надано.

Судом також враховується, що після зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, останній не виконував покладені на нього обов`язки, а саме, не з`являвся до суду, причини неявки не повідомляв, у зв`язку з чим оголошувався в розшук. Відповідно до ухвали суду про застосування домашнього арешту, ОСОБА_3 було заборонено залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., зобов`язано повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Якзазначив у судовому засіданні 26.06.2025 ОСОБА_3 , він змінив місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , проте, суд про зміну місця проживання не повідомив, тим самим, порушив покладені на нього обов`язки,що беззаперечно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду.

Із огляду на викладене, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, утриманців, репутацію, а також тяжкість покарання, що може йому загрожувати в разі визнання винуватим, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як передбачено ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий і сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу та наявні ризики, суд дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн. Суд вважає, що саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183-187, 193-194, 196, 199, 189, 333, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в об`єднаному кримінальному провадженні № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24.08.2025 включно.

Визначити ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі місця проживання: АДРЕСА_1 , без письмового дозволу суду.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Із моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 27.06.2025

Суддя: ОСОБА_1