Справа № 345/1025/25
Провадження № 11-кп/4808/223/25
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.1 ст.222, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.1 ст.306, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.4 с.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів до 20 травня 2025 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З ухвалою не погодилися та оскаржили в апеляційному порядку захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі з доповненнями, вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Вказує, на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та прав людини та громадянина.

Апелянт вважає, що судом було порушено завдання, визначені ст. 2 КПК України, оскільки ОСОБА_8 підданий необґрунтованому процесуальному примусу триманню під вартою. Також під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, судом не було належним чином досліджено клопотання про продовження запобіжного заходу та інші матеріали справи, зокрема документи, що надавались стороною захисту.

Судом не взято до уваги, що в клопотанні лише перераховані ризики передбачені у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, проте не доведено їх наявність. Більш того, прокурором не було подано жодних додаткових доказів, які би підтверджували наявність ризиків, що спростовує їх існування.

Крім того, судом не було розглянуто жодних альтернативних запобіжних заходів, що призводить до порушення вимог статті 183 Кримінального процесуального кодексу України та свідчить про явну упередженість суду по відношенню до обвинуваченої особи.

Також на думку апелянта судом було порушено презумпцію невинуватості, оскільки формулювання суду в своїй ухвалі чітко визнає, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому злочини, хоча судовий розгляд по суті не розпочався.

Ухвала суду в частині обґрунтованості підозри порушує п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд не здійснив аналізу матеріалів, на якими була б обґрунтована підозра, не надав достатніх обґрунтувань для продовження тримання під вартою, не пояснив чому надав перевагу аргументам сторони обвинувачення, а не сторони захисту.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в клопотанні прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_10 вважає ухвалу суду щодо обвинуваченого ОСОБА_11 незаконною. Вказує, що прокурором до клопотання не було додано жодних доказів як на підтвердження обґрунтованості обвинувачення, так і на підтвердження ризиків.

Не мотивував суд і неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, суд застосував запобіжний захід без перевірки обґрунтованості підстав для застосування запобіжного заходу.

Окрім іншого, не було враховано характеризуючі дані про особу обвинуваченого: позитивні характеристики, дані про постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків (дружина, неповнолітня дитина, хвора мати), зважаючи на які, можливо було застосувати домашній арешт.

Також, суд не розглянув можливість визначення застави як альтернативи триманню під вартою.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в клопотанні прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники підтримали апеляційні скарги.

Прокурор заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують дію такого запобіжного заходу.

При цьому, врахована стадія розгляду справи та наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, а також існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи, що судом не було обрано альтернативного запобіжного заходу, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки це є дискреційним правом суду у даній категорії справ та передбачено п.5 ч.4 с.183 КПК України.

Не заслуговують на увагу і доводи, що суд не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів.

Суд першої інстанції належним чином мотивував свої висновки щодо виду запобіжного заходу. При цьому він врахував, що обвинувачення стосується декількох тяжких та особливо тяжких злочинів, що в свою чергу є переконливим для визначення ступеню ризиків зазначених прокурором.

Також враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий та звинувачується у вчинені низки особливо тяжких злочинів. При цьому, суд першої інстанції не робить своїх висновків щодо винуватості, а зауважує що це встановлено органами досудового слідства та зазначено в клопотанні прокурора.

За таких обставин, суд не допустив порушень зазначених в апеляційних скаргах щодо презумпції невинуватості.

Крім того, не є слушними доводи про застосування запобіжного заходу без дослідження доказів. Суд першої інстанції прийняв рішення виходячи з обвинувачення зазначеного в обвинувальному акті та інших документів наданих сторонами кримінального провадження. На стадії підготовчого судового провадження суд позбавлений повноважень досліджувати докази, надавати їм оцінку, робити висновки щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисників залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5