УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Київ

справа № 1-4/10

провадження № 51-2610ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу з доповненнями ОСОБА_4 на ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року та Черкаського апеляційного суд від 26 червня 2025 року у кримінальному провадженні за його клопотанням про зняття судимості та виключення відомостей про судимість з реєстрів,

встановив:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості та виключення відомостей про судимість з реєстрів (за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2013 року, у зв`язку із відсутністю підстав для задоволення цього клопотання в частині зняття судимості, оскільки Законом передбачено лише зняття непогашеної судимості. В той же час, Кримінальним процесуальним кодексом (далі - КПК) не передбачено процедури виключення відомостей про судимість з реєстрів Міністерства внутрішніх справ України.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати Державну судову адміністрацію України видалити з Єдиного державного реєстру судових рішень, а Міністерство внутрішніх справ України зі своїх реєстрів, усі дані, що містять відомості про погашену судимість автора скарги.

Черкаський апеляційний суд переглянув рішення суду першої інстанції за вказаною вище скаргою й ухвалою від 26 червня 2025 року залишив апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення цих судів та прийняти нове рішення, яким зобов`язати відповідні державні органи вилучити з реєстрів будь-які дані про його погашену судимість і визнати, що публічне збереження даних про погашену судимість порушує права ОСОБА_4 .

Перевіривши доводи касаційної скарги, прийняті у справі судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження - лише у визначених законом випадках.

Ця норма кореспондує зі ст. 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якою визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено в частинах 1 і 2 ст. 424 КПК, однак оспорювані ухвали судів попередніх інстанцій до цього переліку не входять.

Ухвали, що оскаржуються засудженим, не можна розглядати як такі, що перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, оскільки згідно з пунктами 10 та 24 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження не включає стадію виконання вироку суду.

Стаття 539 КПК, а також інші статті Кодексу не передбачають права на касаційне оскарження судових рішень, постановлених щодо питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Таким чином, оскаржені ухвали не підпадають ані під категорію судових рішень, що «перешкоджають подальшому кримінальному провадженню», ані під категорію «випадків, передбачених цим Кодексом», що передбачають право на касаційне оскарження (ст. 424 КПК).

Правову позицію з цього питання сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року (провадження № 13-38кс18) про те, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК). Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному і касаційному порядках, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Таким чином, після завершення стадії касаційного оскарження вироку суду всі наступні питання, які виникають у зв`язку з його виконанням, вирішуються в порядку розділу VIII «Виконання судових рішень» цього Кодексу, яким передбачено лише апеляційний порядок оскарження судових рішень.

Отже, обмеження права на касаційне оскарження рішення місцевого суду постановлене у порядку виконання вироків (ст. 537 та 539 КПК), а також ухвала апеляційної інстанції постановлена за наслідками перегляду такого рішення відповідають основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційними та обґрунтованими.

Крім цього, Суд уважає за необхідне вказати, що питання оскарження дій державних органів, про які також йде мова у скарзі, відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не відносяться до компетенції загальних судів, про що обґрунтовано зазначив суд апеляційної інстанції й регламентуються не Кримінальним процесуальним кодексом а Кодексом адміністративного судочинства України.

Тож, виходячи з указаного вище та положень ч. 2 ст. 428 КПК, Суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, статтями 14, 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статтями 424, 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року та Черкаського апеляційного суд від 26 червня 2025 року у кримінальному провадженні за його клопотанням про зняття судимості та виключення відомостей про судимість з реєстрів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3