ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001709 від 13.07.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що обвинувачення сформульоване належним чином, а обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, внаслідок чого висновки суду першої інстанції щодо невідповідності його згаданим вимогам є необгрунтованими.

Вказує, що вимоги закону під час складання обвинувального акту щодо ОСОБА_7 дотримані, оскільки він містить фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення короткий виклад диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується останньому ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: умисні дії ОСОБА_7 , які виразилась у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у особливо великих розмірах.

Зазначає, що суд першої інстанції, не досліджуючи всіх матеріалів справи, передчасно вдався до оцінки кваліфікації дій обвинуваченого та доказів, що не передбачено на цій стадії кримінального провадження, а тому не тільки вийшов за межі своїх повноважень, а й припустився невірних висновків, в тому числі неможливості розуміння обвинуваченим, від чого він має захищатись.

Також вказує, що повернення обвинувального акту є порушенням прав потерпілого та самого обвинуваченого, оскільки справа розглядається судами протягом 5 років.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме у ньому відсутня повна та докладна інформація щодо висунутого обвинувачення (формулювання обвинувачення).

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , при його складанні вказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідною статтею, частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням її диспозиції.

Не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у його Постанові від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, відповідно до якої в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, при цьому фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Одночасно колегія суддів акцентує увагу на тому, що справа за вказаним обвинувальним актом розглядається судами з 2019 року, раніше у ній було ухвалено вирок по суті обвинувачення, який був предметом апеляційного перегляду та був скасований, із призначенням нового розгляду в суді першої інестанції, із міркувань, не пов`язаних із недоліками обвинувального акту. Постановлення при новому судовому розгляді рішення про повернення вказаного обвинувального акту прокурору не може вважатися обгрунтованим.

Виходячи з викладеного колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2025 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4