Номер провадження 1-кп/741/26/25
Єдиний унікальний номер 741/334/24
ВИРОК

іменем України

03 вересня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 18 січня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хаєнки Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним (військовий квиток серії НОМЕР_1 ) в особливий період на території України, у зв`язку з проведенням призову громадян за мобілізацією у відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, пройшов 14.11.2023 медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, за результатами якого постановою військово-лікарської комісії його визнано придатним за станом здоров`я до військової служби, за відсутності обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_6 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку шляхом вручення йому 14.11.2023 під розписку бойової повістки про явку на загальну мобілізацію до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого по АДРЕСА_3 , на 05 год. 00 хв. 05.01.2024 для проходження військової служби за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи повідомленим про наслідки неявки, маючи можливість прибути до вказаного центру комплектування та не маючи підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин відмовився від проходження військової служби за мобілізацією та умисно не прибув у визначені повісткою дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією та відправки у військову частину, чим ухилився від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24 лютого 2022 року згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» на особливий період, а саме в період воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», термін дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб, тим самим, порушивши вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію».

ОСОБА_6 обвинувачується в ухиленні від призиву на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, щодо часу, місця, способу його вчинення, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч. 3 ст. 26, ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і клопотання про дослідження яких не було заявлене сторонами кримінального провадження, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу.

Здійснюючи судовий розгляд кримінального провадження відповідно до наведених вище приписів кримінально-процесуального закону, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Також суд роз`яснив положення щодо змагальності та диспозитивності судового розгляду кримінального провадження, з`ясувавши розуміння їх змісту учасниками судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 336 КК України, за викладених вище обставин, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що в місцевому ТЦК проходив ВЛК, після чого отримав під розписку бойову повістку про явку на загальну мобілізацію, повернувся до села Селище, однак на 05 січня 2024 року для проходження військової служби за мобілізацією не з`явився. Має спеціальність тракториста, зварювальника, водія категорії «С» та наразі бажає проходити військову службу, захищати Україну, уже спілкувався з представником військової частини, у якій бажає проходити службу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого йому діяння є чіткими, послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали, та вважали недоцільним їх дослідження в судовому засіданні. Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив призначити ОСОБА_6 покарання у мінімальному розмірі.

Допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, а також дослідивши в межах судового розгляду матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_6 за ст. 336 КК України, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Досліджені дані про особу ОСОБА_6 указують на те, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває і раніше не перебував, на стаціонарному та амбулаторному лікування не перебував, до медичних спеціалістів КНП « Носівський центр ПМСД» не звертався, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 178, ч. 2 ст. 175-1 КУпАП 10 травня 2023 року, за ст. 173 КУпАП 19 серпня 2023 року.

За висновком Ніжинського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, викладеним у досудовій доповіді щодо ОСОБА_6 від 02 вересня 2025 року в иправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без його ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується положеннями ст. ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується з негативної сторони, згідно з довідкою-характеристикою ніде не працював, зловживав спиртними напоями, оскільки протилежного суду не доведено.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 хоча і скоїв умисний нетяжкий злочин, але його поведінка створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, що суттєво підвищує ступінь суспільної небезпечності як вчиненого діяння, так і особи винуватого.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України захист незалежності та територіальної цілісності України набуває особливого значення та повинен бути забезпечений усіма можливими засобами. Наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами. Звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням або призначення йому більш м`яких покарань, ніж передбачені санкцією ст. 336 КК України, сформує негативну думку інших військовозобов`язаних, вплине на їх бойовий дух та мотивацію, не сприятиме дотриманню мети покарання, сприятиме ухиленню інших осіб від призову на військову службу під час мобілізації, та в свою чергу вплине на якість оборони України, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань.

Крім того, суд зазначає, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 не надав доказів неможливості проходити службу за станом здоров`я. Висновок військово- лікарської комісії не скасовано.

Зазначені вище обставини унеможливлюють виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої статтею 336 КК України.

Ухвалою Носівського районного суду від 14 липня 2025 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370,374-376,394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 13 липня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , застосований відповідно до ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року у виді тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили, залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_9