Справа № 467/268/25
Провадження № 1-кп/467/81/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області кримінального провадження №0000009 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України

в с т а н о в и в :

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000009 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 . В обґрунтування відводу зазначив, що прокурор переконаний у його винуватості, перед початком судового засідання не бажав слухати доводи ОСОБА_4 щодо його невинуватості, а тому він має сумнів у неупередженості прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що він, як прокурор у цьому кримінальному провадженні, у відповідності до норм статті 131-1 Конституції України, здійснює підтримання публічного обвинувачення в суді. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Рішення за результатом розгляду справи прийматиме суд. Особистої заінтересованості у результаті розгляду справи він не має, так як з обвинуваченим раніше знайомий не був, не перебував з ним у дружніх чи інших стосунках. Вважав клопотання обвинуваченого необґрунтованим, а тому просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши позиції сторін з приводу заявленого клопотання та проаналізувавши їх доводи на предмет дійсності обставин визначених статтею 77 Кримінального процесуального кодексу України у відношенні прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення і на якого пунктом 1 частини 1 статті 131-1 Конституції України покладено функцію підтримання публічного обвинувачення в суді.

Правовий інститут відводу є механізмом, спрямованим забезпечити виконання прокурором своїх професійних обов`язків об`єктивно, неупереджено та без будь-яких форм дискримінації. Правові підстави для відводу прокурора визначені частиною 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України.

Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, однак він повинен бути вмотивований, що передбачено частинами 2 та 5 статті 80 Кримінального процесуального кодексу України.

В силу приписів частини 1 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 15 частини 2 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України).

Постановою першого заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури від 08.01.2025 року у кримінальному провадженні №0000009 від 08.01.2025 року призначено групу прокурорів, до складу якої увійшов начальник Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Таким чином, прокурор ОСОБА_3 має відповідні повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні.

В даному випадку, заява обвинуваченого ґрунтується на тому, що прокурор не дослухається до його аргументів про невинуватість у інкримінованому злочині.

Як на підставу для відводу прокурору обвинувачений посилається на приписи пункту 3 частини 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, які обумовлюють, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

З юридичної точки зору іншими обставинами, в розрізі пункту 3 частини 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, можуть бути: надання особою консультацій чи інших послуг як напередодні, так і в процесі провадження; перебування її в дружніх або неприязних стосунках з будь-ким із учасників провадження, у службовій, матеріальній чи іншій залежності від них, а також в інших відносинах, що викликають сумніви в неупередженості, в тому числі в дружніх або неприязних стосунках з особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у провадженні № 13-66зво20), однак про них в заяві обвинуваченого мова не йдеться.

Щодо особистої заінтересованості прокурора, заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про її наявність. Відвід зводиться по суті до незгоди обвинуваченого з процесуальною позицією прокурора у кримінальному провадженні та припущень щодо упередженості прокурора, без вказівки на будь-які факти.

Так, кримінальне процесуальне законодавство України передбачає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність прокурора і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Відповідно, не є проявом упередженості прокурора реалізація ним своїх повноважень щодо вчинення певних дій, або ж навпаки їх не вчинення, рівно як і трактування прокурором норм Кримінального процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням крізь призму встановлених слідством фактичних обставин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 81 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26.05.2025 року о 12-45 год.

Суддя ОСОБА_1