УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту з майна в рамках кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в якому просить скасувати арешт автомобілю марки «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2025 року, у кримінальному провадженні №0001430, внесеному до ЄРДР 26.11.2024 року

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що в ухвалі слідчого судді від 05.05.2025 року про накладення арешту, відсутні будь-які фактичні та достатні дані, які б вказували, що вилучений та арештований автомобіль зберіг на собі сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та обґрунтована лише припущенням, що автомобіль потенційно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, без наведення доказів, на підставі яким можливо встановити достатність такого припущення.

Заявник зазначає, що повідомлення про підозру від 15.04.2025 року не містить будь-яких відомостей, що вилучений автомобіль був знаряддям або предметом вчинення кримінального правопорушення; 12.2. Відсутні будь-які данні, які вказують, що підозрюваний використовував автомобіль для вчинення конкретних протиправних дій, та за яких обставин автомобіль є предметом, який використовувався для вчинення злочинів за ч. 1 ст. 1141, та ч. 1 ст. 366 КК України. Необґрунтованим є обставини, що автомобіль використовувався, як предмет перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період (ч. 1 ст. 1441 КК), проте зміст повідомлення про підозру взагалі не містить таких відомостей та обставин.

Вважає,що постанова слідчого від 15.04.2025 про визнання автомобіля речовим доказом, не має жодних обґрунтувань наявності конкретних ознак речових доказів, які визначені ч. 1 ст. 98 КПК України, а сама постанова має формальний характер та не є вмотивованою;

На його думку, слідством не встановлено та не доведено факт користування ОСОБА_6 вилученим автомобілем у періоду вчинення кримінального правопорушення за версією слідства, згідно підозри, з грудня 2024 року по 21.03.2025 року. Щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підозрюваного ОСОБА_6 , мають відомості про користування автомобілем по 2023 рік, а ніяким чином за 2024 та 2025 роки, тим більше в період події кримінального правопорушення.

Поряд з цим, вважає, що на теперішній час відпала потреба подальшого застосуванні цього заходу. Вказані обставини стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 оголосив клопотання вимоги якого просив задовольнити, посилаючись на доводи та обставини викладенні в письмовому вигляді клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала повідомила, що транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом в рамках даного кримінального провадження. Тому зазначила, що потреба в арешту транспортного засобу не відпала, арешт на транспортний засіб було накладено обґрунтовано, досудове розслідування триває. Повідомила, що ухвалою апеляційного суду ухвалу про накладення арешту залишено без змін тому просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги думку слідчого та представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001430 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2025 року було накладено арешт на автомобіль марки «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2

Як вбачається із доданої до клопотання ухвали слідчого судді, арешт на вилучений транспортний, відповідно ключі від нього, було накладено з метою збереження його в якості речового доказу, оскільки він міг використовуватися підозрюваним ОСОБА_6 , якому 15.04.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні зазначає про те, що на теперішній час потреба в арешті не відпала, автомобіль використовувався як знаряддя вчинення злочину, а тому, на думку слідчого судді, на даний час існує потреба в продовженні дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного транспортного засобу.

При вирішенні даного питання слідчий суддя враховує той факт, що ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного суду від 03.07.2025 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 05.05.2025 року про арешт майна залишено без змін.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про скасування арешту майна не долучені докази, які б підтверджували те, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що досудове розслідування триває, майно відповідає критеріям речових доказів та необхідне органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1