СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1514/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000979 від 18.03.2025 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , потерпілий - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

17.03.2025 приблизно з обіднього часу ОСОБА_5 спільно зі своїм вітчимом ОСОБА_3 перебували за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де проводили особисте дозвілля.

Під час проведення дозвілля близько 20.30 год між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які знаходились в кімнаті зазначеної квартири, виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, під час якого ОСОБА_3 почав висловлювати образи в бік свого пасинка, використовуючи при цьому нецензурну лексику.

З метою припинення конфліктної ситуації, ОСОБА_5 пішов до коридору та почав збиратись додому. В свою чергу ОСОБА_3 , відчуваючи до ОСОБА_5 раптово виниклу особисту неприязнь, вирішив заподіяти йому тілесні ушкодження. Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , близько 21.00год. 17.03.2025, продовжуючи перебувати у приміщенні вказаної квартири, взяв з невстановленого місця кімнати кухонний ніж, з яким пішов до ОСОБА_5 .

Перебуваючи майже впритул до останнього, ОСОБА_3 , діючи умисно, на ґрунті виниклих неприязних стосунків під час словесного конфлікту, тримаючи ніж у своїй правій руці, застосовуючи фізичне насильство, наніс ножем два удари в область тулуба ОСОБА_5 , чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення лівої пахової ділянки: рана (описана клінічними лікарями як колото-різана, лінійної форми, до 2,5 (см) довжиною) у лівій пахвовій ділянці, від якої спрямований рановий канал, який проходить у напрямку зверху вниз, зліва направо та ззаду наперед, який закінчується сліпо в підшкірно-жировій клітковині, яке за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження; проникаючого колото-різаного поранення живота: рана (описана клінічними лікарями як колото-різана, довжиною 1,5(см)) в ділянці епігастрію (на 2(см) нижче мечоподібного відростка), від якої спрямований рановий канал (лінійної форми, глибиною до 7-8(см)), який проходить у напрямку зверху вниз, зліва на право, з переду назад, від linea axillaris anterior до пупка)), з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів передньої черевної стінки, очеревини (наскрізне ушкодження), проникає у черевну порожнину, де сліпо закінчується, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, показав, що є вітчимом ОСОБА_5 , який 17.03.2025 прийшов до нього додому за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 21 год між ними виник конфлікт на побутовому грунті, у ході якого він взяв ніж та два рази вдарив потерпілого. Після цього потерпілий вийшов з квартири. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, зробив для себе належні висновки, просить вибачення у потерпілого.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України вірна, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Згідно положень п. 10 ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», яким визначено коло суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного закону, такими суб`єктами є особи, вітчим та пасинок, отже дане кримінальне правопорушення пов`язане із домашнім насильством.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, правдиво розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично відноситься до своїх дій, думку потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру та просив не призначити покарання у виді реального позбавлення волі, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.03.2025 (ун.№759/5933/25) - скасувати.

Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві: предмет схожий на кухонний ніж з червоним руків`ям з плямами РБК, змиви речовини бурого кольору, зразки букального епітелію, зрізи нігтьових пластин, ( квитанціїї № 5517, 5419) - знищити; особисті речі ОСОБА_3 ( квитанція №5419) - повернути ОСОБА_3 ; диски з аудіозаписом та відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1