Провадження № 1-в/947/160/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2023 року за ч.1 ст. 301-1 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права використовувати інформаційно-телекомунікаційні системи строком на 1 рік, згідно ст..75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Київського районного суду Одеської області від 09.02.2024 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 301-1 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права використовувати інформаційно-телекомунікаційні системи строком на 1 рік, згідно ст..75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до суду з поданням про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_5 посилаючись на те, що за час перебування на обліку ОСОБА_5 , 01.04.2024 року, 06.05.2024 року не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини. 21.05.2024 року засудженому винесено попередження та встановлення днів явок на реєстрацію. ОСОБА_5 не прибув на реєстрацію 17.06.2024 року 01.07.2024 року про що було винесено йому попередження.засуджений не прибув на реєстрацію. В період з 05.08.2024 року по 07.102024 року ОСОБА_5 не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу, 10.10.2024 року прибув до уповноваженого органу та пояснив, що виїжджав до Миколаївської області. 16.12.2024 року, 06.01.2025 року, 20.01.2025 року, 03.02.2025 року, 17.02.2025 року, 03.03.2025 року та 17.03.2025 року ОСОБА_5 не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу.

18.03.2025 року ОСОБА_5 прибув до Київського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та повідомив, що не прибув на реєстрацію через те що він хворів.

Згідно інформації з ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, до кримінальної відповідальності не притягувався. Поведінка ОСОБА_5 свідчить про ухилення від відбування покарання з випробуванням та небажання засудженого стати на шлях виправлення.

ОСОБА_5 завчасно повідомлений про судове засідання, до суду не прибув, клопотань не надав, а тому подання розглядається судом відповідно до ст. 539 КПК України без його участі.

Представник Київського РВ Філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області просив суд задовольнити подання.

Прокурор просив суд відмовити в задоволенні подання, пояснив, що засуджений повідомив інспектору про причини неявки, а саме перебування на лікарняному на лікуванні. Органом пробації ця інформація не перевірена.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,з яких вбачається, що засуджений ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 ч.1 КУпАП, до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 не притягувався, , вислухавши думку прокурора, який вважав, що в задоволенні подання треба відмовити, суд дійшов до висновку.

Статтею 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно п.5.3 п.5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

При цьому пунктом 5.1 п.5 розділу IV Інструкції передбачено, що поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно п.5.4 п.5 розділу IV Інструкції, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одне із зобов`язань, які були покладені на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Аналізуючи викладені норми приходжу до висновку, що невиконанням зобов`язань у вигляді не явки на реєстрацію до інспекції слід визнавати факти не явки засудженого до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В судовому засідання встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за час перебування на обліку, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Судячи з вищевикладеного, суд вважає, що органом пробації не доведено, що ОСОБА_5 злісно ухиляється від відбування покарання з випробуванням, оскільки до кримінальної відповідальності він не притягувався, нових злочинів не скоїв, до органу пробації з`являвся завжди.

На підставі викладеного, керуючись 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 , про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Матеріали особової справи №51/2024 відносно ОСОБА_5 повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, для подальшого виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1