Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/4033/25
Номер провадження 1-кс/299/703/25
У Х В А Л А

04.09.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі володільця майна ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області, з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 08 серпня 2025 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, прибули до магазину «МІКРАШ», що розташований по вул. Корятовича, 1 А в м. Виноградів, через малозначний привід виниклого словесного конфлікту між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сином ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що відбувся напередодні 08 серпня 2025 року о 22 годині 20 хвилин біля магазину «ДартМаркет» в м. Виноградів по вул. Корятовича, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені норми суспільної поведінки, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, тримаючи в руках невстановлені досудовим розслідуванням предмети, які заздалегідь приготували для спричинення тілесних ушкоджень, підійшли до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким почали наносити множинні удари дерев`яними палицями та руками в область голови та тіла.

Зокрема, ОСОБА_6 , наніс один удар дерев`яною палицею в область потиличної ділянки волосистої частини голови ОСОБА_8 , внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських мотивів, ОСОБА_6 продовжив наносити множинні удари заздалегідь підготовленим предметом, який тримав у руках, по голові та тілу лежачого ОСОБА_8 , який отримав внаслідок цього сильний фізичний біль.

В той же час, ОСОБА_12 , підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_6 , тримаючи в руках заздалегідь підготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, підбігла до ОСОБА_10 , якій нанесла один удар твердим предметом по волосистій потиличній ділянці голови. Крім того, ОСОБА_7 продовжуючи злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку нанесла один удар по голові твердим предметом ОСОБА_11 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: струс головного мозку ЗЧМТ, забійно-рвана рана потиличної ділянки зліва, суборбітальна гематома зліва, закритий перелом підскроневої поверхні верхньої щелепи зліва, закритий перелом кісток носу, закритий перелом виличного відростка лобної кістки зліва, закритий переломи 7,8,9 задніх ребер зліва, забій правого передпліччя. Потерпілій ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани потиличної ділянки голови. Потерпілій ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забій потиличної ділянки голови.

Відомості по даному факту 09.08.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході огляду місця події, а саме паркувального майданчику ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області було виявлено та вилучено автомобіль марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 . Слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме: автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1

На підставі викладеного, беручи до уваги ту обставину, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, а завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій та призначення ряду необхідних судових експертиз, з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилися, однак слідчий подав до суду заяву про підтримання клопотання та проведення розгляду без його участі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник особи щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_4 , подав до суду заперечення на клопотання про накладення арешту на майно, мотивував його наступним. Вказує, що власник майна немає ніякого відношення до зареєстрованого кримінального провадження. Зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що автомобіль не використовувався як знаряддя вчинення злочину. Автомобіль було вилучено через значний проміжок часу після події, і він уже тривалий час перебуває у володінні сторони обвинувачення, яка здійснила його вилучення без належних правових підстав. Експертні дослідження чи огляд автомобіля не забезпечить отримання фактичних даних, які мають значення для кримінального провадження. Просив взяти до уваги, що даний автомобіль використовується в інтересах сім`ї.

У судовому засіданні користувач майна ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 заперечили відносно клопотання слідчого, вважають його безпідставним, таким, що буде мати наслідок порушення прав третіх осіб.

Заслухавши пояснення, вивчивши подане клопотання та долучені до нього докази і документи, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Факт проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні підтверджується витягом з кримінального провадження №0000490 від 09.08.2025 року.

ОСОБА_6 25.08.2025 року надав працівникам СВ ВП №1 Берегівського РВП добровільну згоду на проведення огляду автомобіля «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 .

Під час проведення огляду місця події від 25.08.2025 року в присутності понятих, об`єктом огляду був паркувальний майданчик, що по вул. Миру, 57 в м. Виноградів на території ВП №1 Берегівського РВП. На вказаному майданчику припарковано автомобіль марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 , синього кольору. В ході ОМП вказаний автомобіль вилучено та поміщено на арештмайданчик.

Постановою слідчого від 25.08.2025 року вказаний вище автомобіль марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 , який було поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП №1 Берегівського ВРП ГУНП в Закарпатській області, визнано речовим доказам по матеріалах кримінального провадження 0000490 від 09.08.2025.

Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 28.04.2023 року власником автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 . Користувачем вказаного автомобіля є ОСОБА_6 , 1974 р.н.

Із письмових пояснень ОСОБА_6 від 25.08.2025 року слідує, що 08.08.2025 року близько 22 години він перебував вдома, йому зателефонувала Болог Єва, попросила підвезти її та чоловіка ОСОБА_14 до магазину «Мікраш», на що він погодився. Він відвіз їх на автомобілі марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 до магазину «Мікраш», що там відбувалося в подальшому йому не відомо.

До матеріалів клопотання додані протоколи пред`явлення транспортного засобу до впізнання за фотознімками від 26.08.2025 року, згідно яких потерпілі у даному кримінальному провадженні впізнали саме автомобіль марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 .

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно приписів ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право володіння забезпечена законом можливість мати у себе певну річ, утримувати її у своєму господарському підпорядкуванні.

Право користування це заснована на законі можливість вилучення корисних властивостей речі для задоволення потреб власника чи інших осіб. Право користування може належати не тільки власникам, але й іншим особам на підставі, зокрема, цивільно-правових договорів або адміністративних актів.

Право розпорядження це закріплена нормами права за власником можливість визначити долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положення ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право мирно володіти своїм майном і не може бути позбавлений його інакше, як в інтересах суспільства.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Вищезазначений автомобіль, вилучений слідчим у ході проведення огляду, слід вважати речовими доказами у даному кримінальному провадженні, він відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, накладення на нього арешту є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення його зникнення, втрати або пошкодження, що перешкоджатиме подальшому розгляду кримінального провадження, отже, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, так-як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно, яке було вилучено, може бути виконане завдання щодо забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з тим, що існує необхідність у накладенні арешту шляхом заборони відчуження на майно, оскільки вказаний вище транспортний може бути доказами у справі.

В той же час слідчим не надано доказів та не доведено (не зазначено, які експертизи слід провести, не зазначено про інші можливі слідчі дії), що обмеження інших складових прав власності добросовісного набувача є необхідним та буде сприяти розкриттю кримінального правопорушення

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню, на автомобіль марки «MERCEDES BENZ VITO», р.н. НОМЕР_1 , яким користувався на момент огляду ОСОБА_6 , слід накласти арешт, шляхом заборони відчуження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 167-168, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на майно, а саме: автомобіль марки "MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали після її постановлення вручити слідчому, прокурору та надіслати особам, які були відсутні під час її оголошення.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 13 годині 00 хвилин 08 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1