Справа № 756/7234/25
Провадження № 1-кс/756/1382/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , поданого у межах кримінального провадження №0001358, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 20 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0001358 від 20 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Суть клопотання

У клопотанні слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, з утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення застави.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення слідчим визначена згідно з частиною 1 статті 121 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити. Також надав копію документів про відомості СЗЧ стосовно ОСОБА_3 .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проходження військової служби ОСОБА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свого захисника, причетність до подій щодо яких йому було повідомлено про підозру визнав. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Встановлені обставини

Згідно Витягу від 20 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 121 КК України №0001358.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 травня 2025 року, близько о 03 год. 30 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час словесного конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у підозрюваного виник умисел, спрямований на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20 травня 2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20 травня 2025 року; протоколами оглядів місця події від 20 травня 2025 року; довідкою №2025-03-28-13-35 від 28 березня 2025 року; протоколом допиту підозрюваного від 20 травня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20 травня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20 травня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20 травня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20 травня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20 травня 2025 року.

Жодних спростувань чи додаткових пояснень, які б свідчили про недостатність обґрунтованості підозри у вказаному кримінальному правопорушенні у судовому засіданні підозрюваним та його захисником не надано.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить і положення закону, яким керується

Відповідно до статті 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі щодо верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною першою та третьою статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Пунктом 5 частини 1 статті 176 КПК України передбачено, що запобіжним заходом, зокрема, є тримання під вартою.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України» зазначено, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа «Буткевічюс проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania).

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях, зокрема, «Нечипорук, Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 та ін., відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обставини, викладені у клопотанні та матеріалах кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний усвідомлюючи неминучість покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом вчинення психологічного тиску або іншим чином на потерпілу та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Діяння ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 121 КК Україниє тяжким кримінальним правопорушенням, за яке законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, крім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи у сукупності вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що існує ймовірний ризик продовження чи вчинення аналогічного кримінального правопорушення, оскільки таке пов`язане із застосуванням насильства.

Також, існує ризик незаконного впливу на потерпілу у кримінальному провадженні, яка перебуває у лікарні.

Крім того, застосування запобіжного заходу, про який просить захисник підозрюваного, у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає неможливим, оскільки згідно з витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №161/нст від 6 травня 2025 року підозрюваний визнаний таким, що самовільно залишив військову частину.

Дана обставина також вказує на істотний ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Відповідно до частини 1 статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 7, 31, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 309, 331, 350, 369-372, 376, 395 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0001358, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 20 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід строком на 60 (шістдесят) днів у вигляді тримання під вартою, з утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня затримання - 20 травня 2025 року.

Останнім днем строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є 19 липня 2025 року. Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не застосовувати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ ОСОБА_1