ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/455/25 Справа № 705/1317/25 Категорія: ст. 537 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2025 року

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою, що оскаржується, було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про приведення вироку у відповідність та звільнення від відбування покарання.

Судом першої інстанції при вирішенні цього питання було встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 ОСОБА_8 було засуджено за двома епізодами злочинної діяльності, які кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), караність одного із яких, що мав місце 18.05.2022, усунуто законом, оскільки вартість викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 74 КК ОСОБА_8 підлягає звільненню судом від покарання за цим епізодом, оскільки формально є підстави для приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі Закон).

Разом із цим, оскільки декриміналізація епізоду від 18.05.2022 не змінює загальну кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_8 за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 та не створює самостійних підстав для зміни призначеного за даним вироком покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, отже таке покарання слід залишити без змін, оскільки за вказаних обставин відсутня необхідність приведення вироку у відповідність.

Вимоги апеляційних скарг, узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково. Привести вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 щодо ОСОБА_8 у відповідність до Закону. На підставі ч.2 ст.74 КК звільнити засудженого ОСОБА_8 від покарання, призначеного вказаним вироком за епізодом, що мав місце 18.05.2022 у зв`язку с усуненням карності діяння. Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК до 5 років позбавлення волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор приводить доводи щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що рішення суду суперечить змісту ч.2 ст.74 КК.

З цього приводу вказує, що суд, визнавши необхідність звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання за вчинення 18.05.2022 таємного викрадення майна ОСОБА_9 на суму 2399 грн., тобто за одним епізодом кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК, визначив це звільнення формальним, оскільки декриміналізація епізоду від 18.05.2022 не змінює загальну кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_8 за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 та не створює самостійних підстав для зміни призначеного за даним вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Після чого не застосував до вищевказаного діяння ч. 2 ст. 74 КК. Стверджує, що суд не взяв до уваги, що вимога зазначена в ст. 2 ст. 74 КК носить, імперативний характер та не передбачає жодних виключень.

В апеляційній скарзі засуджений, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, вказує, що вчинені ним діяння за ч.4 ст.185 КК частково підлягають декриміналізації. Окрім того зазначає, що судом не враховано його сімейний стан та наявність неповнолітньої дитини.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційних скарг, був заслуханий прокурор, який частково підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого, прокурора, вивчивши матеріали судової справи та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Перевіривши наявні матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при розгляді судом першої інстанції вказаних вимог не було дотримано.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом в тому числі за клопотанням засудженого.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених, зокрема, ч.2ст. 74 КК.

Згідно з положеннями ч.2 ст.74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП у редакції Закону передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП у редакції Закону встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23.09.2022 засуджений ОСОБА_8 18.05.2022 викрав майно на загальну суму 2399 грн., 19.05.2022 здійснив крадіжку майна на загальну суму 7798 грн. Дії ОСОБА_8 по вищевказаним двом епізодам судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481грн. на місяць, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становив 2481 грн.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вказане узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Враховуючи вказане вирок щодо засудженого ОСОБА_8 необхідно скасувати в частині засудження за епізодом таємного викрадення майна, що мав місце 18.05.2022 стосовно потерпілої ОСОБА_9 на суму 2399 грн. на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК

З урахуванням цього, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом першої інстанції не застосовано закон який підлягав застосуванню.

В той же час, апеляційні посилання засудженого ОСОБА_8 на неврахування судом першої інстанції його сімейного стану та наявність дитини, виходять за межі процесуального механізму та порядку визначених ст.ст.537, 539 КПК, яким регламентовано виключний перелік питання, які вирішуються судом під час виконання вироків та процесуальний порядок їх вирішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про приведення вироку у відповідність та звільнення від покарання.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 щодо ОСОБА_8 скасувати в частині засудження за епізодом, що мав місце 18.05.2022 стосовно потерпілої ОСОБА_9 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2022 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4