Справа № 944/2058/22
Провадження №1-кп/944/377/25
УХВАЛА

/ про закриття провадження /

04.06.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 08.05.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Чорторийськ Камінь-Каширського району Волинської області, з середньою освітою, одруженого, такого, що має на утриманні двоє малолітніх дітей, військовослужбовця, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, щоОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ст. 7, 13, 25 Закону України «Про наркотичні засоби психотропні речовини і прекурсори» придбав у не встановленому досудовому розслідуванні місці та час через мережу «Інтернет» наркотичну речовину - канабіс для власного вживання у не встановленому досудовим розслідуванням осіб.

В подальшому, 07 травня 2022 року близько 17.00 год, ОСОБА_4 , з метою отримання придбаної наркотичної речовини, перебуваючи поблизу магазину-кафе «PIZZA КЕВАВ», що знаходиться за адресою в с.Старичі по вул.Шептицького, Яворівського району Львівської області отримав у попередньо узгодженому місці з невстановленими особами досудовим розслідуванням придбану наркотичну речовину, яка перебувала у коробці червоного кольору, у якій знаходилась речовина рослинного походження - канабіс, після чого діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для власного споживання шляхом куріння, забрав із собою без мети збуту, для власного вживання.

В діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, зазначив, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просить клопотання обвинуваченого задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, яке відповідно до ч.4 ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

У ч.4 ст.286 КПК України закріплено, що у разі здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За приписами ч.1 ст.44 КК України та ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - 07 травня 2022 року.

Статтею 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України, за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.

Згідно з ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Дане кримінальне провадження надійшло до суду 07 червня 2022 року.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28.09.2023 року за клопотанням прокурора кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби.

04.06.2025 року від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття провадження відповідно до ст.49 КК України. З урахуванням отриманої інформації, ухвалою суду від 04.06.2025 провадження у справі відновлено.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 07 травня 2022 року, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст.49 КК України. А КПК України не передбачено зупинення або переривання строків давності на період, якщо обвинуваченого було мобілізованого до Збройних сил України.

Обставин, які б вказували на наявність підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, 3 ст.49 КК України як-то ухилення обвинуваченого від слідства чи суду, вчинення інших кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні не встановлено, відповідних підтверджуючих документів не подано, адже ОСОБА_4 не перебував у розшуку, не є таким, що був затриманий.

Враховуючи викладене, оскільки відповідно до ст.49 КК України строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності на момент розгляду відповідного клопотання закінчилися, кримінальне провадження підлягає закриттю зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому, обставини невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого діяння не є фактором, що унеможливлює постановлення судового рішення про закриття кримінального провадження. Так, згідно з правовою позицією, викладеною Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у постанові від 26.03.2020 у справі №730/67/17-к визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Також доцільним видається зважити на постанову від 12.09.2022 у справі №203/241/17 Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, де вказується, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Також Суд ураховує, що в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 522/2652/15-к вказується, серед іншого, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст.372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У вищезгаданій постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к указується, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Невідповідностей приписам ст.49 КПК України або ж інших обставин, які б слугувати передумовою для відмови у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності судом не встановлено.

Частиною 2 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 ст.126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

ВП ВС у постанові від 17.06.2020 в справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду. Відтак, ВП ВС у постанові від 17.06.2020 в справі№598/1781/17 зроблено висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

У постанові від 29.09.2021 у справі №342/1560/20 (провадження №51-2331км21) та у постанові від 07.10.2021 у справі №584/800/20 (провадження №51-1800км21) ВС погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо необхідності відшкодування зазначених процесуальних витрат особами, кримінальне провадження щодо яких закрито, пославшись на те, що їх звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав і застосування більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє цих осіб від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 з нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертизи №КСЕ-19/114-22/6673 від 11.05.2022 в розмірі 1029 грн 72 коп.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа №342/1560/20, провадження № 51-2331км21) та постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року (справа №930/497/23, провадження № 51-4798км23).

Відтак, судові витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні, у розмірі 1029 грн 72 коп, слід стягнути з ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у кримінальному провадженні після надходження до суду обвинувального акта не обирався і не застосовувався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, ст.284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 08.05.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення хімічної експертизи в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн 72 коп.

Речові докази коробку з під телефону «Huawei» червоного кольору із вмістом речовини рослинного походження схожу на марихуану (канабіс) - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1