пр. № 1-кп/759/408/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого кримінальне провадження № 0000033 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопськ АР Крим, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2014 року по 07.10.2022, під час окупації рф частини території України, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку рф, з власної ініціативи, добровільно вирішив особисто взяти участь у функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної судової влади.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних судових органах на тимчасово окупованій території півострова Крим, громадянин України ОСОБА_5 , у невстановлений час та при невстановлених обставинах, в період часу з 07.08.2022 по 07.10.2022, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи

їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи

на тимчасово окупованій території АР Крим, працевлаштувався до незаконно створеного окупаційною владою російської федерації судового органу

на посаду заступника голови так званого «Феодосийського городского суда Республики Крым», що знаходиться за адресою: вул. Грецька, буд. 3-а, м. Феодосія Автономної Республіки Крим, де станом на 08.07.2023 здійснював виконання своїх службових обов`язків від імені та в інтересах країни-окупанта.

Так, 07.10.2022 указом президента рф № 715 «О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента Российской Федерации

в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации» громадянина України ОСОБА_5 призначено на посаду «заступника голови» так званого «Феодосийского городского суда Республики Крым».

Своїми умисними діями громадянин України ОСОБА_5 сприяв реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 10 КПК України суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2023 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування (т. 1 а.с. 64-72; т. 2 а.с. 151-159). Встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 , а також повістки про виклик до слідчого неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора були направлені ОСОБА_5 .

Як вбачається з протоколу огляду від 22.06.2023, повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , а також повістки про виклик ОСОБА_5 для допиту в процесуальному статусі підозрюваного та участі в проведенні слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні розміщувалися шляхом публікації в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України - в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора (т. 2 а.п. 121-128; 192-205).

Аналогічного змісту інформація міститься у протоколі огляду від 28.09.2023 (т. 2 а.п. 185).

Згідно з протоколом огляду від 07.07.2023, інформацію про повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , а також інформацію щодо публікації повідомлення про підозру, а також повісток про виклик ОСОБА_5 для допиту в процесуальному статусі підозрюваного та участі в проведенні слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора направлено на офіційну електронну пошту т. зв. «Феодосийского городского суда в Республике Крым» (т. 2 а.п. 129-131).

Протоколом огляду від 25.09.2023 оглянуто інформацію, яка розміщена на офіційних сайтах газети «Урядовий кур`єр» та Офісу Генерального прокурора щодо належного повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 про виклик до Дніпровського районного суду міста Києва для участі у розгляді клопотання про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також для участі у розгляді клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні (т. 2 а.п. 160-169).

Відповідно до протоколу огляду від 28.09.2023 відомості щодо ухвалення 25.09.2023 слідчим суддею Дніпровського районного суду міста Києва рішення про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного громадянина України ОСОБА_5 та виклик останнього до СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, вручення повідомлення про підозру, обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також для участі в проведенні слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні розміщувалися шляхом публікації в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України - в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора (т. 2 а.п. 170-184).

Постановою слідчого 1 відділу СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 від 11.07.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук (т. 2 а.п. 132-133).

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 25.09.2023 стосовно ОСОБА_5 застосовано в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою (т. 2 а.п. 143-150).

Обвинувачений ОСОБА_5 в судові засідання не прибув, будучи належним чином, в спосіб, передбачений вимогами КПК України шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та Святошинського районного суду м. Києва, повідомленим про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 30.01.2024 судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника. Суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_5 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, мав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 зазначила, що судове провадження не повинно було проводитися за процедурою спеціального судового провадження, оскільки обвинувачений не знав та не міг знати про розпочате кримінальне провадження по відношенню до нього. Крім цього, стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не доведено винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, оскільки жодного належного та допустимого доказу стороною обвинувачення не було надано. Просила суд визнати ОСОБА_5 невинним та виправдати його на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України.

Суд вважає такі доводи захисника такими, що не заслуговують на увагу з огляду на ті обставини, що у даному кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування, у подальшому - спеціальне судове провадження, що передбачає можливість відповідно до ст. 323 КПК України проведення його за відсутності обвинуваченого. Крім того, під час як досудового розслідування, так і під час судового розгляду захист інтересів підозрюваного та обвинуваченого здійснювала захисник ОСОБА_7 , яка була ознайомлений з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, а тому будь-яких порушень прав ОСОБА_5 судом не встановлено.

Дослідивши наявні у провадженні докази, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, та які узгоджуються між собою, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України. Статус ОСОБА_5 , як громадянина України, підтверджено обліковою карткою особи, наданою Державною міграційною службою України від 27.07.2023, за якою ОСОБА_5 має паспорти громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Красноперекопським МРВ ГУ МВС України в АР Крим 14.02.2002, а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого 07.10.2013 органом 0129 (т. 2 а.п. 108, 20-21).

Відповідно до листа Офісу Президента України від 24.03.2023 №45-01/267 ОСОБА_5 не звертався з заявою до Комісії при Президентові України з питань громадянства щодо припинення ним громадянства України (т. 2 а.п. 104).

Так, відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Нормами Закону України «Про громадянство України» визначено підстави і порядок набуття та припинення громадянства України. Зокрема ст. 2 зазначеного Закону встановлено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: в Україні існує єдине громадянство та якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; визнання права громадянина України на зміну громадянства; збереження громадянства України незалежно від місця проживання.

Відповідно до ст.ст. 17-20 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України за клопотанням громадянина України та втрати громадянства України внаслідок добровільного набуття повнолітнім громадянином України громадянства іншої держави.

При цьому, вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде його громадянство, якщо вийде з громадянства України та не допускається, якщо особі в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Датою припинення громадянства України у всіх випадках є дата видання відповідного Указу Президента України.

Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України, користується всіма правами і несе всі обов`язки громадянина України.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства рф не визнається Україною і не є підставою для втрати громадянства України.

Відповідно до протоколу огляду від 23.03.2023 відомостей загальнодоступної мережі Інтернет за посиланням https//publication.pravo.gov.ru/ за яким міститься «Указ Президента Российской Федерации от 07.10.2022 № 715 "О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента российской федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов российской федерации" та наявна інформація про призначення ОСОБА_5 на посаду заступника голови Феодосійського міського суду (т. 2 а.п. 10-14).

Відповідно до протоколу огляду від 23.03.2023 відомостей загальнодоступної мережі Інтернет за посиланням https:/xn--dlaiaa2aleeao4h.xn--plai/sudiі/view/id/45356 - інтернет-портал інформації про суди та суддів російської федерації, за яким міститься інформація про те, що «Указом Президента Российской Федерации от 07.07.2018 №408 ОСОБА_5 назначен в Республике Крым судьей Феодосийского городского суда без ограничения строка полномочий» та наявна інформація про те, що «Указом Президента Российской Федерации от 07.10.2022 № 715 ОСОБА_5 назначен в Республике Крым заместителем председателя Феодосийского городского суда на 6-летний срок судебных полномочий» (т. 2 а.п. 15-18).

Відповідно до протоколів огляду від 05.05.2023 та від 08.07.2023 із залученням спеціаліста, оглянуто відомості загальнодоступної мережі Інтернет за посиланням http://publication.pravo.gov.ru/Search?code=president&category=, де міститься інформація стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, указ президента рф № 715 від 07.10.2022 "О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации", який містить 24 сторінки, серед яких на сторінці № 2 містяться відомості про призначення ОСОБА_5 на посаду т.зв. «заступника голови Феодосійського міського суду Республіки Крим». Крім того, оглянуто сайт за посиланням http://feodosiya.krm.sudrf.ru, де міститься інформація стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, відомостей про діяльність т.зв. незаконного судового органу «Феодосийского городского суда Республики Крым», а також містяться відомості про діяльність ОСОБА_5 на посаді т.зв. «заступника голови Феодосійського міського суду Республіки Крим», а саме - у розділі «судья» наявні відомості про суддів «Феодосийского городского суда Республики Крым», серед яких ОСОБА_5 та наявні відомості щодо розгляду справ ОСОБА_5 , зокрема «Дело № 2a-1484/2020 УИД 91RS0022-01-2020-001958-63», яке розглядав ОСОБА_5 , що підтверджує діяльність останнього на даній посаді у період з 02.08.2018 до 08.07.2023 (т. 2 а.п. 22-70).

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, інформація у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» про перетинання ОСОБА_5 державного кордону України відсутня (т. 2 а.п. 98).

Всі перелічені письмові докази суд оцінює за правилами документа згідно ст.99 КПК України, а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими.

Враховуючи узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про діяльність ОСОБА_5 як громадянина України, достовірними доказами обвинувачення, а тому кладе в основу свого вироку.

Більш того, всі вказані дані узгоджуються між собою та відомостями, які суд вважає загальновідомими.

Отже, аналізуючи всі зібрані по справі докази у їхній сукупності, взаємозв`язку та співставленні, й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 7 ст. 111-1 КК України, оскільки він вчинив колабораційну діяльність, а саме - будучи громадянином України, добровільно зайняв посаду в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує суспільну небезпеку даного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, наслідки вчиненого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

На підставі наведеного та зважаючи на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавленні волі з призначенням всіх додаткових покарань в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України - з позбавленням права обіймати посади у судових та правоохоронних органах, а також пов`язані з держаною службою та місцевим самоврядуванням та з конфіскацією всього належного йому майна.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 323, ст. ст. 368, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з позбавленням права обіймати посади у судових та правоохоронних органах, а також пов`язані з держаною службою та місцевим самоврядуванням строком на 14 (чотирнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя ОСОБА_1