Справа № 214/7330/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (останній в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (останній в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001261 від 24.07.2024, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, що дають достатньо підстав вважати про можливість обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому особа обвинувачується, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, яке в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити. При цьому просив застосувати до ОСОБА_11 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі визначеному слідчим суддею на стадії досудового розслідування, а саме: 400 (чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) грн.

30 липня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 на домашній арешт, яке в судовому засіданні підтримав, посилаючись на те, що ОСОБА_11 був допитаний 29.07.2025 в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, а тому раніше встановлені ризики перестали існувати. Нові ризики не заявлені, не надано доказів, що ОСОБА_11 може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні батьків пенсіонерів похилого віку, працює, позитивно характеризується. Крім того, у разі відмови в його клопотанні про зміну запобіжного заходу, просив суд зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши його в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., враховуючи співмірність такого обтяження обставинам справи та тяжкості пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, підтримавши позицію свого захисника, а також не заперечував проти зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши його в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., враховуючи співмірність такого обтяження обставинам справи та тяжкості пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання захисника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу його підзахисному та заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_11 .

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, а також про часткове задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу його підзахисному, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 27 червня 2025 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, який має вищу освіту, працюючого лікарем-нейрохірургом в приватній клініці «Адоніс», розлученого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 30 липня 2025 року.

Приходячи до вказаних висновків слідчий суддя встановив, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, намагаючись у никнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, складність справи та об`єм обвинувачення, приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою, визначеного ухвалою слідчого судді від 27 червня 2025 року.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В свою чергу, п.5 ч.1 ст. 176 КПК України визначений запобіжний захід: тримання під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_11 обвинувачується у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, за яке за законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже суд, враховуючи встановлені вище обставини, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_11 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, а також перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, зважаючи на ризик продовження чи повторення протиправної поведінки та обставин інкримінованого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що встановлені раніше ризики, визначені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а відтак наявні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_11 переховуватися від суду, впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, а також перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а отже наявні підстави та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою строком на два місяці.

Приходячи до такого висновку суд вважає, що тримання під вартою ОСОБА_11 виправдано за наявності вказаних вище обставин, в тому числі тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Разом з тим, приймаючи вказане вище рішення, судом не приймаються посилання захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_11 про можливість зміни останньому запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки законом не передбачено застосування запропонованого стороною захисту запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких не зменшилась та не перестала існувати.

Отже, обґрунтування захисника ОСОБА_10 та його підзахисного про наявність підстав для зміни останньому запобіжного заходу на домашній арешт з триманням під вартою не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 27 червня 2025 року також визначено розмір застави у відношенні ОСОБА_11 у вигляді 265 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 802 420 грн. 00 коп.

Разом з тим, суд, враховуючи вищезазначені обставини та позицію сторін кримінального провадження, приходить до висновку про зменшення раніше визначеного розміру застави, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з п.п.2,4 ч.5 ст.182 КПК розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава як запобіжний захід у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слугує меті забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Тому її розмір визначається особистістю підозрюваного, його майновим становищем, стосунками з іншими особами.

Встановлено, що ОСОБА_11 має соціальні зв`язки, постійне місце роботи та місце проживання, є лікарем-нейрохірургом, раніше не судимий.

За викладених обставин, суд вважає, що з урахуванням наявності тяжкості інкримінованого злочину, а також майнового стану підозрюваного ОСОБА_11 , та наявності вищевказаних ризиків, розмір застави необхідно зменшити до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень, який на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою та гарантією виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного/обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що обвинувачений може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави, на думку суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права обвинуваченого ОСОБА_11 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176178, 183, 184, 315, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб, тобто до 27 вересня 2025 року.

Визначити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у вигляді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, до 27 вересня 2025 року, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде проживати без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотань відмовити.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесення застави обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 01 серпня 2025 року о 11:05 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1