Справа № 577/3739/25
Провадження № 1-кс/577/988/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

представника володільця майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000657 від 25.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27.06.2025 р. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучені під час огляду 25.06.2025 р. автомобіль «марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ); дрова породи клен та дуб розмір штабелю 1,35х 3,75х 2,26 м, різної довжини та різних діаметрів, власник яких невідомий. Заборонивши відчуження, розпорядження, користування, визначити місце зберігання вищезазначеного транспортного засобу на штраф майданчику, розташованого за адресою Сумська обл., м. Конотоп, вул. Степана Бендери, 6.

Клопотання обґрунтовується тим, що 25.06.2025 р. о 14.19 год. на блокпосту поблизу с. Попівка Конотопського р-ну працівниками ВРПП Конотопського РВП зупинено автомобіль «ЗІЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 , всередині якого перебували колоди деревини породи «клен» без супроводжуючих документів.

За вказаним фактом СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. внесені відомості до системи ЄРДР за № 0000657 від 25.06.2025 р. та розпочато досудове розслідування, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

25.04.2025 р. по лінії 102 надійшло повідомлення від працівників ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, згідно якого на блокпосту в с. Попівка Конотопського р-ну зупинено транспортний засіб марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який перевозить деревину породи «Клен» без відповідних документів на неї.

По прибуттю СОГ на місце події було виявлено автомобіль «марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 з навантаженими колодами типу клен та дуб розмір кузову автомобіля 1,35 метри та довжина 3,75 метри, ширина 2,26 метри, який заповнений вищевказаними колодами та породи деревини. В результаті огляду місця події на підставі заяви на огляд водія ОСОБА_4 25.06.2025р. в період часу з 16:44 год. по 17:20 год. слідчим було вилучено вищевказаний транспортний засіб з дровами та визнано речовим доказом, а також поміщено на штраф майданчик Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. за адресою Сумська обл., м. Конотоп, вул. Степана Бендери, 6. Під час огляду не виявлено бірки, які підтверджують законність походження деревини.

Власником автомобіля «марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), володільцем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ).

Власник дрова породи дуб, клен та дуб розмір штабелю 1,35х 3,75х 2,26 м, різної довжини та різних діаметрів невідомий, володільцем деревини є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ).

Встановлено, що відповідно до ТТН, наданої водієм на ознайомлення поліцейським серія ПЗО №422907 від 23.06.2025 р. автомобіль ЗІЛ-ММ3 НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_4 повинен перевозити паливну деревину у кількості 5 метрів кубічних, пунктом навантаження являється Чернігівська обл., місто Батурин, пункт розвантаження являється Сумська область, м. Конотоп. Замовник ФОП « ОСОБА_8 »

Відповідно до ТТН, наданої водієм на ознайомлення поліцейським Серія ПЗО №422908 від 25.06.2025 р. автомобіль ЗІЛ-130 НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_4 повинен перевозити дрова у кількості 6 метрів кубічних, пунктом навантаження являється Чернігівська обл., місто Батурин, пункт розвантаження являється Сумська область, м. Конотоп. Замовник ФОП « ОСОБА_8 »

У вказаних ТНТ накладних в графі перевізник і вантажовідправник (тобто продавець) зазначено ФОП « ОСОБА_4 ».

Крім того, відповідно до наданих ОСОБА_4 ТТН ПАЕ 620022 від 11.06.2022, ПАЕ 620039 від 23.06.2022 придбано ділову лісосировину породи дуб та клен, покупцями якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі не зазначені ттн - накладних №422907 від 23.06.2025 №422908 від 25.06.2025.

Таким чином на даний час відсутні документи, які підтверджують законність набуття вказаної деревини ОСОБА_4 .

Згідно ст.98 КПК України вилучене під час огляду 25.06.2025 р. вищевикладене майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, та постановою слідчого воно визнано речовими доказами.

Вищезазначене майно, мають значення для кримінального провадження: так як являються предметом вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Незастосування арешту майна може перешкодить встановленню істини у даному кримінальному провадженні, зокрема до знищення та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення, внаслідок того, що таке майно може буди приховане, відчужене чи пошкоджене.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просить його задовольнити.

Володілець ОСОБА_4 , його представник ОСОБА_5 частково заперечують задоволенню клопотання, просять надати дозвіл в частині користування автомобілем.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 25.06.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме що 25.06.2025 р. о 14.19 год. на блокпосту поблизу с. Попівка Конотопського р-ну працівниками ВРПП Конотопського РВП зупинено автомобіль «ЗІЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1 , всередині якого перебували колоди деревини породи «клен» без супроводжуючих документів (а.с.4).

25.06.2025 р. під час ОМП на блокпост поблизу с. Попівка Конотопського р-ну Сумської обл. виявлено та вилучено автомобіль «марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 з навантаженими колодами типу клен та дуб розмір кузову автомобіля 1,35 метри та довжина 3,75 метри, ширина 2,26 метри (а.с.8-9).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна 26.06.2025 р., надіславши його поштою, тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власником автомобіля «марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), володільцем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ).

Встановити власника деревини не представилось за можливе.

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 25.06.2025 р. вилучені автомобіль з деревиною визнано та приєднано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000657 від 25.06.2025 р. (а.с.10).

З метою забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства, який полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, з метою збереження речових доказів, слід накласти арешт на дрова породи клен та дуб розмір штабелю 1,35х3,75х2,26 м, різної довжини та різних діаметрів, шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження нею.

Що стосується накладенню арешту на автомобіль, то в цій частині слід задовольнити частково.

Суд вважає слушними доводи представника володільця про те, що ухвалою слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-130» д.н. НОМЕР_1 шляхом заборони користування ним, є таким, що обмежує права ОСОБА_4 , з врахуванням наступного.

Відповідно до позиції ВРП, усталеної за результатами перевірки судових рішень щодо незаконного накладення арешту на майно (справа №2279/2дп/15-20 від 27 липня 2020 року, справа № 412/2дп/15-21 від 22 лютого 2021 року), арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження застосовується не лише для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а й із метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, якщо щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке є доказом кримінального правопорушення, чи якщо за його рахунок можливо відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому особа, на майно якої накладено арешт, фактично позбавляється права розпорядження та користування ним. Безумовно, внаслідок накладення арешту на майно особа зазнає втручання з боку держави в особі її державних органів у її право на мирне володіння таким майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З огляду на вказану вище правову підставу накладення арешту на майно та з метою реалізації функцій судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчому судді належить під час розгляду клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача з`ясовувати та перевіряти, чи такий засіб забезпечення кримінального провадження є виправданим втручанням у право власності особи, тобто «передбачений законом», здійснюється в «інтересах суспільства», та враховувати розумне співвідношення пропорційності між засобами та метою, «яка має бути реалізована будь-якими засобами, що застосовуються державою, в тому числі тими, які спрямовані на встановлення контролю за використанням особою своєї власності» (рішення у справі «Боржонов проти Російської Федерації», §§5763).

Вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у спосіб, що може призвести до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, не відповідає приписам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статей 170, 172, 173 КПК України.

Як встановлено, володільцем автомобіля марки «ЗИЛ-130» д.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який згідно витягу з Єдиного державного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є фізичною-особою підприємцем і здійснює діяльність автомобільного вантажного транспорту, а тому, накладення арешту на належний йому автомобіль, який використовується у господарській діяльності, шляхом заборони його користування, призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності останнього, що є неприпустимим.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-130» д.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , лише в частині заборони відчуження та розпорядження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А НО В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- автомобіль марки «ЗІЛ-130» д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , яким користується ОСОБА_4 , заборонивши відчуження та розпорядження;

- дрова породи клен та дуб розмір штабелю 1,35х3,75х2,26 м, різної довжини та різних діаметрів, шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження нею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали оголошено 01 липня 2025 року о 08.30 год.

Слідчий суддяОСОБА_1