ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/757/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/499/25
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2025 року,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та застосовано щодо ОСОБА_7 , 2000 року народження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на період досудового розслідування, тобто до 22 травня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування своєї апеляційної скарги послалася на те, що стороною обвинувачення не було доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки свідки за даним кримінальним провадженням на теперішній час вже допитані, письмові докази досліджені судом у повному обсязі, відсутні відомості щодо впливу підозрюваного на свідків. Зазначила, що прокурором не обгрунтовано неможливість обрання будь-якого іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вказала, що підозрюваний ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, характеризується позитивно за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки.

Позиції учасників апеляційного провадження

Захисник, прокурор та підозрюваний, будучи повідомленні про дату, час та місце судового засідання належним чином, прокурор звернувся з клопотанням про проведення апеляційного розгляду за його відсутності, захисник не повідомив про причини своєї неявки, а підозрюваний не звертався з клопотанням про його особисту участь, а тому апеляційний розгляд проведено за їх відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та за вчинення якого останньому може бути призначено покарання до 8 років позбавлення волі.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин провадження, а саме того, що останній підозрюється в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, а також враховуючи конкретні обставини їх нанесення, а саме заподіяння їх своїй матері, на думку колегії суддів у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та потерпілого.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій, характеру вчиненого злочину і відомостей про особу підозрюваного, у якого відсутні такі соціальні зв`язки, які б гарантували його належну поведінку, є об`єктивні підстави вважати, що існує ризик вчинення підозрюваним аналогічного правопорушення, а також ризик переховування від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. На існування ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 фактично проживає та зареєстрований за однією адресою із потерпілою.

За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2025 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: