Справа № 346/2366/25
Провадження № 1-кс/346/538/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 30.04.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2025 року за № 0000194, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

щодо незаконності оскаржуваної постанови від 30.04.2025 року заявниця вказує наступні порушення, які, на думку заявниці, призвели до втрати суті та неточностей формулювань у цій постанові.

1. При внесенні в ЄРДР відомостей на виконання ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2025 року слідчий Коломийського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 (далі слідчий) завідомо вніс норми Кримінального кодексу України, які не відповідають тій нормі, за якою слідчим суддею зобов?язано розпочати досудове розслідування. Так, замість кваліфікації діянь за ч.2 ст. 364 КК України слідчий самовільно, без проведення процедури певних слідчих дій, яку передбачає КПК України, здійснив запис у витязі з ЄРДР за ч.1 ст. 364 КК України. Допущене слідчим правопорушення за своєю суттю підпадає під дію ч.2 ст.382 вказаного Кодексу і передбачає відповідальність службової особи за вчинене правопорушення.

2. Слідчим порушено законодавчу норму, яка визначає правила підслідності певних статей КК України щодо правоохоронних структур. В даному випадку досудове розслідування за статтею 364 КК України повинно було здійснюватися детективами Національного антикорупційного бюро України ( далі - НАБУ) або за їхнім дорученням (погодженням) тими представниками правоохоронних структур, які мають на це від них повноваження. Проте, в даному провадженні відсутні письмові повноваження від НАБУ.

3. На сторінці №8 оскаржуваної постанови безпідставно, з метою надання об?єктивності та обґрунтованості доказів для закриття цього кримінального провадження наводиться факт звернення батьків щодо питання порушення прав їхніх дітей на освіту за місцем проживання, до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та відкритті провадження N?300/1999/22, до якого заявниця як керівник (на той час) навчального закладу освіти, не мала жодного відношення. Наведена інформація повністю не відповідає своїй суті, так як в той час заявниця до вказаного адміністративного суду не зверталася, про що можна пересвідчитись на підставі даних архіву зареєстрованих адміністративних справ в цьому суді.

4. В даному кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_4 внаслідок відсутності фахової підготовки, досвіду або з інших невідомих заявниці причин в обох зареєстрованих кримінальних правопорушеннях свідомо ігнорується сам факт вчиненого злочину посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка, виконуючи свої посадові обов?язки, свідомо вчинила посадові злочини, передбачені ч.2 ст. 366 та ч.2 ст.364 КК України.

5. 12.03.2025 року та 31.03.2025 р. Коломийським РВП ГУ НПІ України в Івано-Франківській області за № С-2430 та №С-2983 відповідно зареєстровані заяви ОСОБА_3 (заявниці) про надання засвідчених копій ухвал Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2025 року та 25.03.2025 р. щодо внесення відомостей про кримінальні правопорушення в ЄРДР та надання заявниці відповідних витягів. Однак, таких витягів заявницею не отримано на час формування цієї скарги.

Оскільки заявниця не має юридичної освіти, то вона своєчасно не відреагувала на факти порушення чинного законодавства. Вже після вручення їй копії оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, при зверненні до юриста заявниця зрозуміла вказані порушення, свідомо допущені слідчим, який не виконав свої обов?язки, покладені на нього КПК України.

Так, не надавши своєчасно заявниці копій вказаних витягів, слідчий цілеспрямовано відтягував час для внесення пізніше обох записів у витяги з ЄРДР і, таким чином, готував собі можливість для подальшого в передчасного закриття обох кримінальних проваджень однією постановою з явними фактами, які заперечують проведення повного, об?єктивного та неупередженого досудового розслідування, що очевидно з факту проведення досудового розслідування та зі змісту оскаржуваної постанови.

Тому заявниця просить скасувати вказану постанову як незаконну.

Заявниця також звертає увагу, що копію оскаржуваної постанови заявницею отримано 05.05.2025 року. Тому дана скарга подана з дотриманням 10-денного терміну, протягом якого відповідно статей 303,304 КПК України ця постанова може бути оскаржена.

В судовому засіданні заявниця підтримала подану скаргу з вище вказаних підстав.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що оскаржувана постанова є законною та винесена на підставі здійсненого повного та всебічного досудового розслідування. Тому слідчий просить відмовити в задоволенні даної скарги.

Слідчий суддя, заслухавши вказаних учасників, вивчивши подану скаргу та матеріали відповідного кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.2 КПК України зміст та форма кримінального проваджених повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом та судом, повага до людської гідності, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Частина 2 ст.9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, на власний розсуд визначає об`єм слідчих та процесуальних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч.2 ст.283 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.24 вказаного Кодексу кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 364 КК України передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб

Частина 1 ст. 366 КК України передбачає відповідальність за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, а ч. 2 ст. 366 КК України - відповідальність за ті самі діяння, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

У ч. 4 примітки до ст. 364 КК України вказано, що тяжкими наслідками у статтях 364-367 цього Кодексу вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, бо винний діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, що вносяться ним до офіційних документів, або усвідомлює, що документ, який він видає, повністю чи частково не відповідає дійсності (є неправдивим).

Суб`єктом службового підроблення може бути будь-яка службова особа (частини 3 і 4 ст. 18 КК) незалежно від того, у публічній чи в приватній сфері службової діяльності вчинюється цей злочин.

Офіційним документом згідно зі ст. 366 КК України є лише такий документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які породили чи здатні породити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржуваною постановою, винесеною слідчим СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області ОСОБА_4 30.04.2025 року, закрито вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України.

В цій постанові зазначено, що згідно з поданням, складеним від імені заявниці як директора вказаного ліцею №6 та не підписаного нею, від 31.08.2022 року № 02-12/215, адресованого директору Коломийського ліцею № 9 ОСОБА_5 , у зв`язку з реорганізацією Коломийського ліцею № 6 відповідно до рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 24.02.2022 року № 1875/2022 «Про реорганізацію Коломийського ліцею № 6 імені Героя України Тараса Сенюка Коломийської міської ради Івано-Франківської області», наказу управління освіти цієї ради «Про організацію виконання рішень міської ради щодо реорганізації закладів освіти» від 29.08.2022 року № 106/од, висловлене прохання зарахувати в штатну чисельність Коломийського ліцею № 9 працівників Коломийської ліцею № 6.

При цьому слід врахувати, що 31.08.2022 року складено акт про те, що заявниця як директор Коломийського ліцею № 6 та як голова ліквідаційної комісії відмовилась підписувати 31.08.2022 року вказане подання про зарахування в штатну чисельність Коломийського ліцею № 9 всіх працівників Коломийського ліцею № 6 для завершення процедури припинення вказаної юридичної особи (ліцею №6) шляхом приєднання до ліцею № 9. Даний акт складено в присутності членів комісії: заступників директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заступника директора з господарської роботи ОСОБА_8 , про що свідчать підписи цих осіб. Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_3 відмовилась підписувати даний акт, не назвавши причин для цього.

Згідно з даними акту прийому передачі трудових книжок, особових справ та інших документів по кадровій роботі секретарем Коломийського ліцею № 6 ОСОБА_9 в присутності комісії в складі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 передано документи по кадровій роботі в Коломийський ліцею № 9, а саме трудові книжки (82 шт.), особові справи (82 шт.), документи форми «п-2» (82 шт.), журнал обліку особових справ (1 шт.), журнали обліку трудових книжок та вкладок до них (2 шт.).

Даний акт прийому передачі підписаний заступником директора Коломийського ліцею № 6 ОСОБА_6 , секретарем цього ліцею ОСОБА_11 , а також директором Коломийського ліцею № 9 ОСОБА_5 та відповідальним за кадрове діловодство ліцею № 9 ОСОБА_10 .

Виходячи з вище вказаного, заявниця вважає, що директор Коломийський ліцей № 9 ОСОБА_5 31.08.2022 року видала вказаний наказ № 239-к «Про зарахування працівників Коломийського ліцею №9», чим нібито перевищила свої посадові обов`язки.

Однак, слідчим суддею встановлено, що даний наказ виданий на підставі подання директора Коломийського ліцею № 6 ОСОБА_3 (заявниці), яке хоча не підписане нею, однак, складено вказаний вище акт про відмову від підпису, що свідчить про відмову заявниці виконувати свої прямі обов`язки як голови ліквідаційної комісії.

Таким чином, з оскаржуваної постанови вбачається, що висновки слідчого ґрунтуються на зібраних під час здійснення досудового розслідування доказах, а саме на допитах свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які узгоджуються між собою і свідчать про об`єктивність та законність висновків слідчого щодо відсутності в діях ОСОБА_5 , на яку вказує заявниця у заяві про вчинення злочину, складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (том. 2, а. п. 39-47).

Доводи заявниці про те, що слідчим ОСОБА_4 на підставі її заяви надано невірну попередню правову кваліфікацію відповідних діянь, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки рішення щодо попередньої кримінально-правової кваліфікації є дискреційними повноваженнями слідчого. Крім того, у разі встановлення в ході досудового розслідування ознак в діяннях тих чи інших осіб іншого кримінального правопорушення, слідчий наділений правом змінити правову кваліфікацію діяння у передбачений КПК України спосіб. Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора. Тобто, у разі незгоди з діями та/або бездіяльністю слідчих у вказаному кримінальному провадженні, заявниця мала право оскаржити такі дії та/або бездіяльність в порядку ст.303 КПК України.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчими у даному кримінальному провадженні витребувано вищезазначені накази та іншу документацію, на яку посилалась заявниця у заявах про вчинення кримінального правопорушення від 25.02. та 17.03.2025 року, а посилання заявниці на непідслідність кримінального провадження вказаному органу поліції є безпідставними, адже заявниця сама вказує, що вважає суб`єктом вказаних злочинів особу, яка не є спеціальним суб`єктом, за наявністю якого провадження мало бути би підслідним детективам НАБУ.

Таким чином, на підставі наведеного слідчим суддею встановлено, що здійснене слідчим досудове розслідування та винесення за його наслідками оскаржуваної постанови відповідають вищевказаним вимогам ч.2 ст.9 КПК України, які передбачають, що орган досудового розслідування зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому слідчий суддя вважає, що доводи заявниці про незаконність оскаржуваної постанови зводяться до її незгоди із цим рішенням. Крім того, заявницею не зазначено будь-яких істотних обставин, які би вплинули (могли вплинути) на прийняття слідчим рішення за наслідками проведення розслідування, і що саме ці обставини залишилися поза увагою слідчого. Отже, вжиті слідчим заходи слідчий суддя вважає достатніми для прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження, в тому числі за наслідками перевірки всіх обставин, які виклала заявниця у вказаній заяві.

Тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , про скасування постанови, винесеної слідчим слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області ОСОБА_4 30.04.2025 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2025 року за № 0000194, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з часу її постановлення.

Повний текст ухвали складено 05.06.2025 року об 11 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1