УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 Справа №607/9698/25 Провадження №1-кс/607/2762/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий 09.09.2024 Підволочиським районним судом Тернопільської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитового строку тривалістю 1 рік,

із тримання під вартою, на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у кримінальному провадженні № 0000005 від 08 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про зміну застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Як вбачається з клопотання, 08.01.2025 на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_1 , про те що за вищевказаною адресою в ніч з 07 на 08 січня 2025 року, він вбив матір, яким способом не повідомив, більше інформації не надав, кинув трубку.

08.01.2025 за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 07 на 08 січня 2025 року, у нічну пору доби (точної години органом досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував за місцем проживання, у приміщенні спальної кімнати літньої кухні домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 жителькою вказаного домогосподарства, виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в ніч з 07 на 08 січня 2025 року, у нічну пору доби (точної години органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем проживання, у приміщенні спальної кімнати літньої кухні домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету заподіяння смерті іншій людині, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом на вбивство, підійшов до матері ОСОБА_9 , яка перебувала у лежачому положенні на ліжку вищевказаної кімнати та перекрив, в`язаною шапкою яку знайшов в кімнаті, отвори рота та носа ОСОБА_9 , що призвело до механічної асфіксії та смерті останньої. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його законний представник та адвокат з приводу задоволення клопотання прокурора не заперечили.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника та законного представника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

08.01.2025 о 16.30 год. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

09.01.2025 о 15.00 год. відповідно до ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29.04.2025 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.06.2025.

12.05.2025 до СУ ГУНП в Тернопільській області, надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 26 від 02.04.2025 згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 у період інкримінованих йому дій та на даний час, виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у формі хронічного маячного розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи ступінь клінічного прояву психічного розладу ОСОБА_4 на даний час, рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язково лікування, а також запобігання ним суспільно небезпечних діянь, відповідно до ст. 92 КК України.

12.05.2025, на підставі ст. 503 КПК України, змінено порядок досудового розслідування в даному кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 508 КПК України передбачено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом запобіжні заходи у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 508 КПК України передбачено, що запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 508 КПК України, мають бути застосовані судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Метою застосування запобіжного заходу є не каральна, а забезпечувальна функція, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких підтверджено в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме: рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції №5 (с-ще Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №85 від 08.01.2025; протоколом огляду місця події проведеного 08.01.2025 в період з 12.11 год. по 13.41 год., на місці події, за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_9 проведеного 08.01.2025 в період з 16.38 год. по 17.50 год.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 протоколом огляду аудіозапису дзвінка ОСОБА_4 на лінію 102, здійсненого 08.01.2025; протоколом огляду відеозаписів від 13.01.2025; лікарським свідоцтвом про смерть № 10 від 08.01.2025, згідно якого встановлено насильницький характер смерті потерпілої ОСОБА_9 , а саме: механічна асфіксія від закриття отворів носа та рота м`якими предметами; висновком експерта № 11 від 10.02.2025.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_4 , може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки як встановлено, підозрюваний на даний час офіційно ніде не працевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, на утриманні неповнолітніх, малолітніх осіб та/або осіб похилого віку, сім`ї немає. Вказані обставини, дозволяють йому переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і тривалий час не повертатися до місця постійного проживання, з метою приховування свого місця перебування та таким способом уникнення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти росії та України", визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».

Також, підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на понятих, експертів та спеціалістів які були залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, жоден із свідків у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Крім цього, ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що останній за місцем проживання характеризується вкрай негативно, погрожує сусідам, нецензурно висловлюється у громадських місцях, створює небезпеку для оточуючих, веде замкнутий спосіб життя, що вказує на його антигромадську поведінку, а тому перебуваючи на волі зможе координувати свої дії із особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 використовуючи свої знайомства за місцем проживання, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення до нього може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Також, ризик можливості вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення насильницького характеру передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України. Вказаний факт підтверджує те, що підозрюваний на шлях виправлення не став, а скоїв новий насильницький умисний особливо тяжкий злочин, по відношенню до свого члена сім`ї,- матері ОСОБА_9 , внаслідок чого вона загинула, тому з рахуванням вище викладеного існують підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищенаведені обставини свідчать про наявність ризиків, передбаченого п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, раніше до підозрюваного ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, після чого була проведена судово-психіатрична експертиза № 26 від 02.04.2025 згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 у період інкримінованих йому дій та на даний час, виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у формі хронічного маячного розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, враховуючи ступінь клінічного прояву психічного розладу ОСОБА_4 на даний час, рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язково лікування, з врахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 , з метою запобіганням ризикам, передбаченим п.1, п. 3, п. 4, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність змінити запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 193, 194, 200, 309, 508 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах криміналіст СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - задовольнити.

Змінити застосований щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме помістити його у Рівненську філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я, який знаходиться за адресою Рівненська область, Сарненський район, село Орлівка, вул. Миру, будинок 36А.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 07 липня 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1