Провадження 1-кп/991/118/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 липня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю, у кримінальному провадженні № 0001243 від 19.12.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Рух кримінального провадження

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 29.10.2024 року в межах кримінального провадження призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 26.11.2024 року обвинувальний акт призначено до судового розгляду.

29.05.2025 під час судового розгляду захисником ОСОБА_5 подано клопотання про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме до матеріалів судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. Зміст поданого клопотання

Клопотання мотивовано тим, що прокурором в обґрунтування пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення долучено, як докази, протоколи обшуків від 22.12.2023, а саме: 1) протокол обшуку у ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 ; 2) протокол обшуку у ДП СЗТФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_4 ; 3) протокол обшуку у ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_5 , а також документи та речі, які були вилучені під час проведення зазначених обшуків.

Всі перелічені обшуки проводилися як невідкладні, тобто до отримання ухвали слідчого судді. У зв`язку з цим у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України проведення таких обшуків мало бути легалізовано шляхом невідкладного звернення слідчого за погодженням з прокурором або прокурора до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Клопотання слідчого ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення вищезазначених обшуків датовані 22.12.2023, а отримувачем цих клопотань зазначається Шевченківський районний суд м. Києва. Згідно відомостей в розділі «Стан розгляду справ» на сайті «Судова влада України» клопотання слідчого ОСОБА_7 надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 08 січня 2024 року, тобто через 17 діб після їх складання. Зазначені клопотання були розподілені на слідчого суддю ОСОБА_8 в межах судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24. У свою чергу, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 клопотання про надання дозволів на проведення обшуків було розглянуто та задоволено 10.01.2024.

Під час виконання вимог ст. 290 КПК України в межах даного кримінального провадження сторона захисту ознайомилась з переліченими документами, що стосувалися проведення та подальшої легалізації обшуків від 22.12.2023. Тоді ж стороною захисту було помічено, що ані з клопотань про надання дозволу на проведення обшуку, ані з ухвал слідчого судді про легалізацію обшуків неможливо встановити коли саме та яким чином (наручно чи поштою) слідчий звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідними клопотаннями. Крім цього, слідчий суддя у своїх ухвалах взагалі не надав оцінки тим обставинам чи дотримався слідчий вимоги невідкладного звернення з клопотанням про обшук.

З метою з`ясування порядку подання та надходження клопотань до Шевченківського районного суду м. Києва сторона захисту звернулася з відповідним клопотанням до слідчого. Листом від 25.10.2024 слідчий ОСОБА_7 повідомив, що 23.12.2023 зазначені клопотання поштою було направлено слідчому судді. Проте, під час виконання вимог ст. 290 КПК України, не зважаючи на клопотання захисту, слідчий відмовився відкривати стороні захисту документи, які б свідчили про відправлення 23.12.2023 поштою клопотання про проведення обшуку до суду.

Натомість у той же день, 25.10.2024, досудове розслідування в межах кримінального провадження було закінчено шляхом складення обвинувального акта та його вручення ОСОБА_4 з наступним направленням до суду, що позбавило сторону захисту будь-якої можливості ініціювати під час досудового розслідування питання надання доступу до відповідних матеріалів судових справ, в межах яких слідчим суддею було легалізовано результати проведених обшуків.

25.11.2024 сторона захисту у порядку ст. 93 КПК України самостійно звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 з запитом щодо отримання відомостей, які містяться в матеріалах судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24, а саме дат відправлення (прийняття кореспонденції у поштовому відділенні), які зазначені в поштових накладних та описах поштових відправлень клопотань від 22.12.2023 слідчого ОСОБА_7 про надання дозволів на проведення обшуків, а також про реєстраційні номери цих поштових накладних та описів поштових відправлень. Однак станом на момент подання клопотання відповідний запит сторони захисту не розглянуто. Скарга щодо ненадання відповіді на запит від 25.11.2024 також була залишена без належного розгляду.

Ознайомитися з матеріалами судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24 ОСОБА_4 у загальному порядку також не має можливості, оскільки не є їх учасником.

На переконання захисту, у випадку наявності в матеріалах судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24 відомостей, які свідчать про факт пропуску стороною обвинувачення «невідкладного» строку для звернення до слідчого судді з вищезазначеними клопотаннями про проведення обшуку, встановленого ст. 233 КПК України, всі документи і речі, які було вилучено під час обшуків від 22.12.2023, повинні бути визнані недопустимими доказами щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і передбачені ч. 1 ст. 91 КПК України.

Враховуючи, що матеріали судових справ, доступ до яких хоче отримати сторона захисту, мають суттєве значення для даного кримінального провадження та перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а самостійно отримати необхідні відомості сторона захисту не змогла попри неодноразово вжиті заходи, захисник ОСОБА_5 у своєму клопотанні просив надати йому тимчасовий доступ до матеріалів судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24 з можливістю ознайомлення з ними та вилучення їх паперових копій.

3. Позиція сторін кримінального провадження в судовому засіданні

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання та надання стороні захисту доступу до запитуваних матеріалів судової справи. Прокурором повідомлено, що сторона обвинувачення у відповідності до вимог ч. 3 ст. 233 КПК України своєчасно звернулася до слідчого судді з клопотаннями про легалізацію обшуків, а тому отримання доступу до запитуваних документів лише підтвердить допустимість доказів сторони обвинувачення.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. До судового засідання від Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання про вирішення питання надання тимчасового доступу до запитуваних документів за відсутності представника суду на підставі наявних матеріалів справи.

4. Оцінка та мотиви суду

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Аналіз положень ст. 333 КПК України дає можливість дійти висновку, що під час судового розгляду учасники кримінального провадження можуть звертатися до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом (ч. 1 ст. 333 КПК України).

Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу (ч. 2 ст. 333 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження - це передбачені КПК України заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Аналіз ст. 132, 159-166 КПК України дає можливість зробити висновок, що чинне процесуальне законодавство передбачає загальні та спеціальні умови, сукупна наявність яких є необхідною підставою для застосування конкретного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Аналогічне положення міститься у ч. 2 ст. 159 КПК України, в якій встановлюється, що тимчасовий доступ до речей та документів надається на підставі ухвали слідчого судді або суду, якщо відповідне клопотання подається під час судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При цьому якщо речі та документи, про тимчасовий доступ до яких подається клопотання стороною кримінального провадження, містять охоронювану законом таємницю (ст. 162 КПК України), то у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів у такому разі лише, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, тимчасовий доступ до речей та документів - це примусовий захід забезпечення кримінального провадження, що може бути застосований під час кримінального провадження з метою забезпечення виконання його завдань. Тимчасовий доступ до речей та документів надається на підставі ухвали суду за клопотанням сторони кримінального провадження лише у випадку, якщо сторона кримінального провадження, яка подала клопотання, доведе, що відповідні речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні певної особи; ці документи або речі самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також ці речі і документи не містять у собі охоронювану законом таємницю. При цьому суд враховує можливість отримання відповідних речей та документів без застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також причини, через які сторона кримінального провадження не звернулася з відповідним клопотанням під час досудового розслідування.

Щодо особи, у володінні якої перебувають запитувані документи

З протоколу обшуку від 22.12.2023 вбачається, що 22.12.2023 в період часу з 08 год. 40 хв. до 20 год. 40 хв. в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук в адміністративній будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 , де дислокується підрозділ - ІНФОРМАЦІЯ_5 та за робочими місцями, зокрема, ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_5 . У ході проведення обшуку було вилучено речі та документи, перелік яких наведено у протоколі.

22.12.2023 старшим слідчим ГСУ Служби безпеки України ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 складено клопотання про проведення обшуку. У клопотанні висловлено прохання про легалізацію обшуку, який 22.12.2023 в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 було проведено в ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_5 .

Клопотання слідчого погоджено прокурором 23.12.2023, адресовано слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва, однак не містить жодних відомостей про дату, час та спосіб отримання цього клопотання слідчим суддею.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , що була постановлена 10.01.2024 в межах судової справи № 761/140/24 (провадження № 1-кс/761/835/2024), вищезазначене клопотання слідчого ОСОБА_7 було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку, що був проведений згідно протоколу обшуку від 22.12.2023 за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвала слідчого судді не містить відомостей про дату, час та спосіб отримання клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку.

З наведеного вбачається, що запитувані стороною захисту відомості, які потрібні для оцінки допустимості протоколу обшуку від 22.12.2023 за адресою: АДРЕСА_5 , можуть знаходитися в межах судової справи № 761/140/24 (провадження № 1-кс/761/835/2024), яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу обшуку від 22.12.2023 вбачається, що 22.12.2023 в період часу з 09 год. 15 хв. по 17 год. 32 хв. в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_6 , де розміщено ДП СЗТФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У ході проведення обшуку вилучено речі та документи, перелік яких наведено у протоколі.

22.12.2023 старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 складено клопотання про проведення обшуку. У клопотанні висловлено прохання про легалізацію обшуку, який 22.12.2023 в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 було проведено за адресою: АДРЕСА_6 , де розміщено ДП СЗТФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Клопотання погоджено прокурором 23.12.2023, адресовано слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва, однак не містить жодних відомостей про дату, час та спосіб отримання цього клопотання слідчим суддею.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , що була постановлена 10.01.2024 в межах судової справи № 761/142/24 (провадження № 1-кс/761/837/2024), вищезазначене клопотання слідчого ОСОБА_7 було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку, що був проведений згідно протоколу обшуку від 22.12.2023 за адресою: АДРЕСА_6 , де розміщено ДП СЗТФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Ухвала слідчого судді не містить відомостей про дату, час та спосіб отримання клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку.

З наведеного вбачається, що запитувані стороною захисту відомості, які потрібні для оцінки допустимості протоколу обшуку від 22.12.2023 за адресою: АДРЕСА_6 , можуть знаходитися в межах судової справи № 761/142/24 (провадження № 1-кс/761/837/2024), яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу обшуку від 22.12.2023 вбачається, що 22.12.2023 у період часу з 08 год. 49 хв. по 14 год. 13 хв. в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , де розміщено приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . У ході проведення обшуку було вилучено речі та документи, перелік яких наведено у протоколі.

22.12.2023 старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 складено клопотання про проведення обшуку. У клопотанні висловлено прохання про легалізацію обшуку, який 22.12.2023 в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023 було проведено за адресою: АДРЕСА_3 , де розміщено приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Клопотання погоджено прокурором 23.12.2023, адресовано слідчому судді ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не містить жодних відомостей про дату, час та спосіб отримання цього клопотання слідчим суддею.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , що була постановлена 10.01.2024 в межах судової справи № 761/144/24 (провадження № 1-кс/761/838/2024), вищезазначене клопотання слідчого ОСОБА_7 було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку, що був проведений згідно протоколу обшуку від 22.12.2023 нежитлового приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала слідчого судді не містить відомостей про дату, час та спосіб отримання клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку.

З наведеного вбачається, що запитувані стороною захисту відомості, які потрібні для оцінки допустимості протоколу обшуку від 22.12.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , можуть знаходитися в межах судової справи № 761/144/24 (провадження № 1-кс/761/838/2024), яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд констатує, що стороною захисту доведено наявність достатніх підстав вважати, що запитувані відомості, які потрібні для оцінки допустимості протоколів обшуків, можуть знаходитися в межах судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо значення запитуваних відомостей для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про надання дозволу на обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий суддя, крім зазначених у ч. 2 ст. 235 КПК України обставин, має перевірити, чи дійсно були наявні підстави для невідкладного проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді, деталізувати у своєму рішенні питання про необхідність проведення обшуку за невідкладених обставин та вилучення конкретних предметів. Недотримання таких стандартів ЄСПЛ сприймає як ситуацію, коли відсутність попереднього судового дозволу на проведення обшуку не була компенсована наявністю судового перегляду ex post facto (рішення в справі Tortladze v. Georgia (no. 42371/08, § 65, 18 березня 2021 року).

Довільне виконання правила про невідкладний ретроспективний судовий контроль, тобто з пропуском строку, що був об`єктивно для цього потрібен, не відповідає критерію «невідкладності», якщо наявні в матеріалах кримінального провадження обставини не свідчать про об`єктивні й нездоланні перешкоди звернутися з відповідним клопотанням якнайшвидше, та є порушенням приписів ч. 3 ст. 233 КПК.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові ККС ВС від 07.10.2024 у справі № 466/525/22 (провадження № 51-7310кмо23).

У постанові ККС ВС від 26.11.2019 у справі № 310/4839/17 (провадження № 51-9943км18) зроблено висновок, що невідкладні процесуальні строки - це строки, протягом яких учасники провадження мають право на вчинення певних дій, а у разі, якщо втрачений визначений законом час, вони витрачають можливість вчинити відповідну процесуальну дію. Ці строки встановлюються в інтересах швидкості здійснення кримінального провадження і повинні бути нетривалими. У зв`язку з цим закінчення встановленого законом невідкладного строку тягне за собою втрату того процесуального права, здійснення якого було зумовлено цим строком і з його спливом процесуальні дії не зможуть набути законної сили і не потягнуть відповідних правових наслідків.

У цій же постанові ККС ВС погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що проведення огляду події з порушенням вимог ч. 3 ст. 233 КПК України щодо невідкладності звернення до суду з клопотанням про проведення обшуку після здійснення таких дій та недопустимість доказів, отриманих внаслідок проведення такої процесуальної дії.

Натомість у постанові від 28.09.2023 у справі № 177/225/21 (провадження № 51-1927км23) ККС ВС зробив висновок щодо того, що процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки. Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Натомість закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконані і після закінчення строку, крім випадків, коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження (постанови ККС ВС від 08.04.2020 у справі № 263/15845/2019, від 27.10.2021 у справі № 712/2374/18).

У цій же постанові ККС ВС зазначив, що хоча органом досудового розслідування і було порушено вимоги ч. 3 ст. 233 КПК України в частині невідкладного звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, однак в даному випадку це порушення не може вважатися істотним.

З наведеного вбачається, що звернення до слідчого судді з клопотанням про легалізацію обшуку, з метою здійснення ретроспективного судового контролю щодо обшуку, який вже було проведено у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, з пропуском строку, який був для цього об`єктивно необхідний, є порушенням вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, однак правові наслідки такого порушення, зокрема, допустимість чи недопустимість доказів, отриманих внаслідок проведення такого обшуку, визначаються в залежності від конкретних обставин справи, проведення процесуальної дії та характеру допущеного порушення процесуального законодавства.

Оскільки запитувані стороною захисту відомості мають значення для перевірки версії щодо дотримання чи недотримання органом досудового розслідування вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, а відповідно для перевірки версії про можливу недопустимість доказів, отриманих внаслідок проведення обшуків, то суд констатує, що стороною захисту доведено наявність достатніх підстав вважати, що матеріали судових справ, доступ до яких планується отримати, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин в межах даного кримінального провадження.

Чи містять запитувані відомості у собі охоронювану законом таємницю

Перелік речей і документів, що можуть містити охоронювану законом таємницю, наведено у ст. 162 КПК України. Аналіз наведеного припису процесуального законодавства не дає можливості з абсолютною однозначністю матеріали судових справ віднести до документів, що містять охоронюваному законом таємницю.

Відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством інформацію про хід і результати досудового розслідування віднесено до категорії відомостей, що містять охоронюваному законом таємницю.

У той же час, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Запитувані стороною захисту відомості фактично стосуються обставин проведення обшуків в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023, тобто провадження, в межах якого ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, що розглядається судом в межах даної справи. Досудове розслідування в межах вказаного кримінального провадження закінчено. Закінчення досудового розслідування обумовлює припинення таємниці щодо ходу та результатів такого провадження.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що запитувані стороною захисту відомості не містять в собі охоронюваної законом таємниці, а отримання доступу до таких відомостей не призведе до розголошення такої таємниці, порушення прав, свобод та законних інтересів інших осіб.

Щодо неможливості сторони захисту отримати запитувану інформацію в інший спосіб та причини, з яких тимчасовий доступ не було отримано під час досудового розслідування

Сукупний аналіз положень чинного законодавства, зокрема, приписів ч. 7 ст. 9 ЗУ «Про доступ до судових рішень», дає можливість дійти висновку, що доступ до судових рішень та матеріалів судових справ мають лише ті особи, які є учасниками такої справи або особи, які не були учасниками справи, проте справа стосується їх прав, свобод та законних інтересів. В усіх інших випадках особа, яка не пов`язана з обставинами судової справи, не має права доступу до матеріалів останньої.

Попри те, що питання легалізації обшуків вирішувалося, а самі обшуки проводилися в межах кримінального провадження № 0001243 від 19.12.2023, в якому ОСОБА_4 є обвинуваченим, конкретно судові справи № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24 не стосуються прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_4 , який також не є учасниками цих судових справ. Вказані справи стосуються легалізації результатів обшуків, що були проведені за місцезнаходженням суб`єктів публічної влади. У зв`язку з цим ОСОБА_4 позбавлений можливості ознайомитися з запитуваними матеріалами судових справ у загальному порядку.

Крім того, з матеріалів поданого клопотання вбачається, що сторона захисту вживала заходів самостійного отримання запитуваних відомостей, зокрема, шляхом неодноразового (один раз безпосередньо з запитом, другий раз зі скаргою на бездіяльність щодо ненадання відповіді на запит) звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак такі заходи виявилися безрезультатними з причин, що не залежали від сторони захисту.

Крім того, суд враховує, що під час досудового розслідування тимчасовий доступ не було отримано з причин того, що відомості, на основі яких виникла потреба в отриманні доступу до матеріалів судових справ, були отримані стороною захисту з листа старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_6 № 6/Г-3908/2 від 25.10.2024 і вже 25.10.2024 досудове розслідування в межах кримінального провадження було закінчено шляхом складання, затвердження та вручення обвинувального акта з наступним направленням його до суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до матеріалів судових справ № 761/140/24, № 761/142/24, № 761/144/24.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 159-166, 333, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронюваному законом таємницю, - задовольнити.

Надати захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 002320 від 20.02.2019) тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_7 ), а саме до матеріалів судових справ № 761/140/24 (провадження № 1-кс/761/835/2024), № 761/142/24 (провадження № 1-кс/761/837/2024), № 761/144/24 (провадження № 1-кс/761/838/2024) з можливістю ознайомлення та вилучення їх копій в паперовому вигляді.

Строк дії ухвали становить один місяць з дня її постановлення.

Особа, яка зазначена в ухвалі суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі суду. У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК з метою відшукування та вилучення зазначених речей і документів.

Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1