КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3822/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ, Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінено раніше застосований запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.06.2025 року, без визначення розміру застави.

На підставі ст. 206 КПК України, зобов`язано прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000178, забезпечити організацію періодичного та поточного медичного обстеження відповідно до звернень підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на стан його здоров`я.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційні скарги в яких просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`який, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційних скарг апелянт зазначає, що для досягнення мети запобіжного заходу та забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 немає необхідності у застосуванні такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки передбачену КПК України мету запобіжного заходу можна досягти застосувавши будь-яких більш м`який запобіжний захід.

До клопотання додані матеріали кримінального провадження які начебто обґрунтовують зміну запобіжного заходу, проте серед них немає переконливих доказів, які давали б підстави вважати, що запобігти вказаним у клопотанні ризикам неспроможний жоден з інших запобіжних заходів.

Матеріали, які додані стороною обвинувачення до клопотання дають підстави для відмови в зміні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Апелянт зазначає, що в обґрунтуванні клопотання прокурор посилається на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження виникли підстави для повідомлення підозрюваному ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої йому підозри, а тому 25.04.2025 р. ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 240 КК України, за найтяжчий з яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, за змістом якої йому інкриміновано незаконне видобування кам`яного вугілля, що спричинило тяжкі наслідки - завдало матеріальних збитків державі на загальну суму 5 113 853 109 гривень.

Однак, з доданих до клопотання матеріалів не вбачається обґрунтованості підозри. При застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не враховано того факту, що дії, які ставляться у вину ОСОБА_7 насправді є легітимною підприємницькою та господарською діяльністю, яка здійснюється в правовому полі України, а спірні правовідносини, які виникають при цьому, вирішуються у судовому порядку.

Стороною обвинувачення фактично вручено ще раз одну й ту саму підозру з продовженням начебто вчинених останнім злочинних дій ще на період в один рік і відповідно до цього збільшенням начебто нанесених матеріальних збитків державі на загальну суму 5 113 853 109 грн.

Апелянт також звертає увагу на те, що ризик про можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, не підтверджено будь-яким документом. А навпаки стороною захисту було аргументовано той факт, що за час перебування під нічним домашнім арештом ним не було порушено жодного обов`язку на нього покладеного судом і зазначений факт в судовому засіданні було підтверджено прокурором.

Судом не дано оцінку та не вказано, в чому саме проявляється ризик можливості приховати або спотворити уже вилучені речі та документи, або чому тоді суд, вважаючи, що докази не зібрані, вважає обґрунтованою підозру.

Ризик начебто можливості «незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні» також не обґрунтований та додані матеріали суперечать наявності вказаного ризику.

Ризик «вчинення іншого кримінального правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності», також нічим не підтверджується, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має сталі соціальні зв`язки.

Таким чином, запобігти зазначеним ризикам у клопотанні можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Крім того, судом взагалі не наведено ті аргументи які зазначались стороною захисту в спростування доводів сторони обвинувачення, що саме по собі є грубим порушенням процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення вказаних апеляційних скарг, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг сторони захисту, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд за ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На підставі ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 200 КПК у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання додаються:

1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 28.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, у якому повідомлено про підозру 10 особам.

29.04.2025 сторони кримінального провадження № 0000178 від 28.02.2023 - старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну запобіжного заходу із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що 05.11.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється: в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України; у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення вчиненому організованою групою (злочинною організацією), що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

05.11.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.01.2025.

24.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 04.02.2025 включно.

30.01.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Однак, ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 12.03.2025 ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2025 скасована, постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 22.00 год до 06.00 год наступного дня за винятком необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту, в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.03.2025 включно.

26.03.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 00.00 год до 05.00 год наступного дня. Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 04.05.2025, в межах строку досудового розслідування.

21.04.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців, тобто до 04.08.2025.

Під час досудового розслідування кримінального провадження виникли підстави для повідомлення підозрюваному ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої йому підозри у порядку ст. ст. 278, 279 КПК України, а тому 25.04.2025 останньому вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, за найтяжчий з яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на це, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Підозрюваному ОСОБА_7 25.05.2025 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, за змістом якої йому інкриміновано серед іншого, незаконне видобування кам`яного вугілля, що спричинило тяжкі наслідки - завдало матеріальних збитків державі на загальну суму 5 113 853 109 гривень.

Зазначені обставини викликали певний резонанс у суспільстві, оскільки завдані збитки є досить значними на рівні держави, яка переживає часи нестабільного економічного розвитку у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації.

Також слідчий зазначив, що ризики можливої протиправної поведінки підозрюваного, встановлені попереднім рішенням про застосування запобіжного заходу збільшилися, а також з`явилися нові ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того слідчий послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вони не виключать наведених ризиків і не взмозі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

30.04.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та змінено раніше застосований запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.06.2025 року, без визначення розміру застави.

На підставі ст. 206 КПК України, зобов`язано прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000178, забезпечити організацію періодичного та поточного медичного обстеження відповідно до звернень підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на стан його здоров`я.

Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу та застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, наявність підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, обґрунтованість якої доведено слідчим у клопотанні та доданих до клопотання документах, а також, що стороною захисту не доведено та в судовому засіданні не встановлено обставин, які б спростовували доводи сторони обвинувачення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом всупереч твердженням апелянта перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, а також обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнівів не викликає.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість та характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріли клопотання про зміну запобіжного заходу, встановила наявність достатніх підстав вважати, доведеними існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність зміни запобіжного заходу та застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , змінено запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_7 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, а також, що доводи органу досудового розслідування про виявлення обставин для зміни ОСОБА_7 , запобіжного заходу, а саме те, що стороною обвинувачення фактично вручено ще раз одну й ту саму підозру з продовженням начебто вчинених останнім злочинних дій ще на період в один рік і відповідно до цього збільшенням начебто нанесених матеріальних збитків державі на загальну суму 5 113 853 109 грн., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності зміни запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності зміни застосованого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Колегія суддів враховує те, що твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 , за час перебування під нічним домашнім арештом не порушував жодного обов`язку покладеного на нього судом, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин, у їх сукупності, не спростовують безумовно ризики, визначені у ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

На підставі викладеного, колегія суддів не убачає підстав для задоволення заяви депутата ОСОБА_10 , про передачу підозрюваного ОСОБА_7 на особисту поруку, оскільки на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 182-183, 194, 196, 200, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

В задоволенні заяви народного депутата ОСОБА_10 , про передачу підозрюваного ОСОБА_7 на поруки, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4