Провадження № 1-кс/686/6913/25
УХВАЛА

29 липня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000269 від 06.06.2025, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову дізнавача сектору дізнання ВП№1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження №0000269 від 06.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.397КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження №0000269, є передчасною та такою, що ухвалена без належно проведеного досудового розслідування.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000269, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 2, 284 КПК України.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

06.06.2025, до чергової частини ВнП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, надійшла ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_4 №686/14292/25 від 26.05.2025, відповідно до якої суд зобов?язує внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво КС №10926/10) з приводу того, що невстановлені особи перешкоджали у його адвокатській діяльності.

06.06.2025 року за вказаним фактом дізнавачем СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269, із попередньою кримінально-правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 397 КК України та розпочато досудове розслідування.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 повідомив, що 07.04.2025 близько 15 год. 30 хв. на автодорозі Бориспіль Київ, а саме у Дарницькому районі, поблизу знаку «Київ» керуючи власним транспортним засобом, його було зупинено працівниками поліції відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію України». Під час перевірки працівниками поліції персональних даних у інформаційних базах було встановлено те, що останній перебуває у «розшуку» як порушник правил військового обліку. Вказані відомості внесені ІНФОРМАЦІЯ_1 05.04.2025 р., однак працівниками поліції не було продемонстровано жодного підтверджуючого документу з даного приводу, тим самим вважає те що, наявний ряд порушень та незаконних підстав для подання потерпілого у «розшук», оскільки останнім було вчасно оновлено військово облікові дані у строк до 01.07.2024 р. та після останньої явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 будь які військово облікові дані не змінював, в тому числі номер телефону. Звертаючись до ІНФОРМАЦІЯ_2 із відповідним запитом та у подальшому отримавши відповідь у якій зазначено, що повістка на ім`я ОСОБА_3 від 07.03.2025 автоматично згенерована Міністерством Оборони України, однак на його думку наявний сумнівний факт її підписання із застосуванням електронного цифрового підпису керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце дислокації якого у АДРЕСА_1 , а не у АДРЕСА_2 за місцем знаходження МОУ, а також на запит було отримано документи щодо поштового направлення повістки із ІНФОРМАЦІЯ_2 , які свідчать про те, що повістка від 07.03.2025 (про явку на 20.03.2025) направлялася йому із м. Хмельницького за підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у сервісі «Укрпошти крекінгу» за номером накладної виявлено, що повістка направлялася саме із міста Київ. Згідно офіційної відповіді АТ «Укрпошта» встановлено, що повістка на ім`я потерпілого за місцем реєстрації, а саме по АДРЕСА_3 не надходила.

Допитаний в якості свідка начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 по даному факту повідомив, що йому дійсно відома ситуація стосовно адвоката ОСОБА_3 , оскільки останній неодноразово звертався із письмовими запитами до ХРТЦК та СП з приводу внесення відомостей до реєстру «Оберіг» щодо його розшуку. Правовими підставами внесення таких відомостей є неприбуття за повісткою № 2865780 від 07.03.2025 р. ОСОБА_3 на 20.03.2025 р. о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана повістка була надіслана йому на адресу проживання, а саме АДРЕСА_3 . Надалі 26.03.2025 надійшло лист повідомлення про те, що останній відсутній за адресою проживання, а тому відповідно до постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 п. 41 підпунктом 2 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділ у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

20.03.2025 ОСОБА_3 за вказаною повісткою не прибув та про поважні причини неприбуття відповідно до п. 24 вищевказаної постанови не повідомив, тим самим порушив вимоги ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за що передбачена відповідальність за ст. 210 1 КУпАП. Після неприбуття останнього за вказаною повісткою реєстр «Оберіг» у автоматичному режимі формує запис щодо порушення громадянином правил військового обліку, який у подальшому в обов`язковому порядку особисто підписався електронно цифровим підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 та після чого направляється до органів Національної поліції України. Електронний цифровий підпис накладався після через 10 днів, як передбачено ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». На теперішній час постанови або протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не складалися, у зв`язку із тим, що під час складання вказаних документів необхідна присутність останнього. Обробка персональних даних здійснюється без письмової згоди особи відповідно до ст. 6 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Для зняття останнього із розшуку необхідно з`явитися ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оновити свої дані та після складання протоколу про адміністративне правопорушення за 210- 1 КУпАП та притягнення останнього до адміністративної відповідальності буде сформовано запис про зняття особи з «Розшуку», як порушника військового обліку.

Військовозобов`язаний правовий статус особи, яка перебуває на військовому обліку держави та може бути призваною до військової служби за потреби.

До обов`язків військовозобов`язаних також входить періодичне оновлення даних про себе у військовому реєстрі, медичні огляди, тренувальні збори, а також відповідальність перед законом за ухилення від цих обов`язків.

Наразі в Україні немає загальної відстрочки від мобілізації для всіх адвокатів. Проте, існують законопроекти та ініціативи, які пропонують надати відстрочку або звільнення від призову адвокатам, які відповідають певним критеріям, таким як стаж роботи або включення до Реєстру адвокатів, що надають безоплатну правову допомогу.

Під поняттям втручання в діяльність захисника чи представника особи є вчинення в будьякій формі перешкод до здійснення правомірної діяльнос¬ті захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушен¬ня встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.

Потерпілим від злочину є: а) захисник у кримінальному чи адміністративному провадженні б) представник (законний представник) підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача та відповідача, а також юридичної особи у цивільному, господарському, кримінальному чи адміністративному провадженнях.

Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням, яке може бути вчине¬но як шляхом дії, так і бездіяльності. У назві ст. 397 КК передбачене нею діяння позначається як втручання в діяльність захисника чи представника особи, а в диспозиції цієї статті зазначається, що таке втручання може бути здійснене шляхом: а) вчи¬нення у будьякій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або б) порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.

Втручання є впливом на свідомість та волю захисника (представника особи), для здійснення якого винний може використовувати різні способи (форми) як активної (дія), так і пасивної (бездіяльність) поведінки.

Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права. Ці перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо потерпілого (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному провадженні тощо).

Відповідальність за ст. 397 КК можлива лише за умови, якщо втручання було незаконним, а діяльність захисника (представника), у яку втручаються, навпаки, була законною (правомірною). Якщо втручання в діяльність захисника (представника) містить ознаки підбурювання до вчинення конкретного злочину

Діяльність захисника чи представника, у здійснення якої винний незаконно втручається, має бути пов`язана з наданням особі саме правової допомоги, бо пере¬шкоджання іншій діяльності не утворює складу злочину, передбаченого ст. 397 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 статті 91 КПК України однією із обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

У кожному складі кримінального правопорушення виділяють його елементи. Ними є: об`єкт кримінального правопорушення, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, суб`єкт і суб`єктивна сторона кримінального правопорушення. У своїй єдності ці об`єктивні і суб`єктивні ознаки й утворюють склад кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевказані обставини у їх сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що складена дізнавача сектору дізнання ВП№1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження №0000269 від 06.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.397КК України є мотивованою та обґрунтованою, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000269 від 06.06.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя