КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/2655/25
Провадження № 1-кп/552/584/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2

розглянувши клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000338 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В клопотанні про накладення арешту на майно адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що у кримінальному провадженні, потерпілими у встановленому порядку та строки, подано цивільний позову до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 2 000 000,00 грн моральної шкоди та 53 980,77 грн. матеріальної шкоди, що підтверджується відповідними квитанціями (які додані до цивільного позову). Розмір такого відшкодування в частині моральної шкоди пов`язаний з тим, що потерпілі втратили свою близьку людину - матір для одної потерпілої та відповідно дружину для іншого потерпілого, яка померла внаслідок кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому та що є незворотнім наслідком діяння вчиненого обвинуваченим. Ця сума відображає ті моральні страждання, яких зазнали потерпілі внаслідок втрати найближчої для них людини, а також враховує те, що в зв`язку з цим в останніх відбулося загострення хронічних захворювань, суттєво змінився спосіб їхнього життя, останні тяжко переживають втрату близького родича, в зв`язку з чим відчувають моральні страждання від втрати, а обвинувачений при цьому жодного разу навіть не вибачився перед ними, вже не кажучи про те, що не намагався відшкодувати завдану їм шкоду. Крім того це враховує матеріальні втрати пов`язані з похованням тощо. Враховуючи те, що до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати місце свого проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування до приміщення цивільного захисту населення, останній в денний час доби може вільно пересуватися у власних справах. Згідно матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнає в повному обсязі, а отже усвідомлює, що ймовірно буде засуджений за вчинення кримінального правопорушення. Також останній безперечно розуміє можливі наслідки задоволення цивільного позову поданого потерпілими в т.ч. наслідки для власних майнових інтересів. При цьому варто враховувати, що останній також є особою похилого віку, а саме 1948 р.н., має ряд хронічних захворювань, а також дружину та сина (зокрема останні є співвласниками нерухомого майна, що підтверджується додатками до цього клопотання), що з урахуванням невідворотності застосування покарання передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та з урахуванням обізнаності про пред`явлення цивільних позовів на загальну суму понад 2 000 000,00 грн. може призвести до здійснення відчуження належного йому майна на користь своїх близьких родичів з метою унеможливлення відшкодування за його рахунок суми шкоди, яка буде визначена судом у випадку задоволення цивільного позову. Застосування арешту до нерухомого майна обвинуваченого ОСОБА_6 , є співмірним сумі шкоди, яка визначена в цивільних позовах поданими потерпілими в цьому кримінальному провадженні, оскільки сума моральної шкоди, яка завдана внаслідок загибелі їх близької людини, оцінена на загальну суму 2 000 000,00 грн. та пов`язана з втратою близької людини, що є незворотнім наслідком кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим. Крім того заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди на суму в розмірі 53 980,77 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (які додані до цивільного позову). При цьому хоча дійсна вартість майна належного обвинуваченому наразі невідома, оскільки встановити її без доступу до вказаного майна не можливо, однак вважаю, що остання співмірна з розміром позовних вимог заявлених потерпілими. Відповідно до Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у власності обвинуваченого ОСОБА_6 знаходиться частка у праві власності на квартира за адресою: АДРЕСА_1 та будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Просив, накласти арешт на належну обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 10987134 та будинок, що належить обвинуваченому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 16663947, із забороною відчуження та/або розпорядження вказаним майном.

Прокурор та представник потерпілих адвокат ОСОБА_3 надали до суду зави про розгляд даного клопотання без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України обвинувачений та його захисник про час та місце розгляду даного клопотання не повідомлялися.

Дослідивши клопотання про арешт майна, додатки та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

До суду 24.04.2025 надійшли позовні заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, згідно яких вони просять стягнути з обвинуваченого на їх користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 53980.77 грн. та моральної шкоди в загальному розмірі 2 000000 грн.

Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 6, 8, 10 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається в т.ч. на майно особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до положень ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися з метою забезпечення цивільного позову - цивільний позивач.

Пунктами 1-4 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, доводи наведенні у позовній заяві та клопотанні про арешт майна з метою забезпечення такого позову, із урахуванням його аргументації, дане клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-174, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на належну обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 10987134 та будинок, що належить обвинуваченому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 16663947, із забороною відчуження та/або розпорядження вказаним майном.

Ухвала в частині накладення арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий ОСОБА_1