КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2267/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon», апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , з внесеними доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника ПрАТ «Кіровоградобленего» - адвоката ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

представника АТ«Херсонобленерго» - адвоката ОСОБА_10 ,

представника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 ,

представника ТОВ «ВС Груп Менеджмент» - адвоката ОСОБА_13 ,

представника ПрАТ «Рівнеобленерго» - адвоката ОСОБА_14 ,

представника АТ«Житомиробленерго» - адвоката ОСОБА_15 ,

представника ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 ,

представника ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_19 ,

представника АТ «Чернівціобленерго» - адвоката ОСОБА_20 ,

представника ОСОБА_21 та ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл» - адвоката

ОСОБА_22 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 22.11.2012 року.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт із встановленням заборони розпоряджатися та користуватися на цінні папери та корпоративні права, що випливають із прав власності на ціні папери (повний перелік зазначено у клопотанні).

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В доповненнях до апеляційної скарги сторона обвинувачення вказує, що слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано, що арешт майна з метою збереження речових доказів не містить обов`язкової підстави наявності повідомлення про підозру у вчиненні злочину.

Крім того, зазначає, що слідчим суддею не враховано, що 11.11.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/31316/22-к визнано доведеним доводи прокурора щодо протиправної діяльності ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , а також їх зв`язку з групою компаній «VS Energy» та накладено арешт на корпоративні права підприємств, які володіють вказаними обленерго. Мотивуючи своє рішення, суд виходив з доведеності обставин, що указане нерухоме майно та майнові права (визнані постановою слідчого речовим доказом) відповідають критеріям ст. 98 КПК України та дійсно належить до числа речових доказів у кримінальному провадженні № 0000073.

Посилається апелянт і на те, що поза увагою слідчого судді залишилося те, що у період з 06.12.2019 року по 24.12.2019 рік на користь ОСОБА_26 компанія VS Energy International NV зі свого рахунку в AT «Перший інвестиційний банк» (Україна) переказано кошти на загальну суму 234,72 млн. грн. (9,10 млн. євро). При цьому, перерахування коштів здійснювалося нібито на виконання договору позики від 04.12.2019 року, укладеного у м. москва (рф) між Компанією «ВС Енерджі Інтернешнл Н.В. » в особі ОСОБА_28 (позикодавець) та фізичною особою - громадянином рф ОСОБА_26 (позичальник), а також договору № 01 про внесення змін до договору позики від 04.12.2019 року, укладеного 16.12.2019 року в м. москва (рф) тими ж особами.

Водночас, вказує, що використання значної кількості цивільно-правових договорів, у різних юрисдикціях, без економічної мети здійснення фінансових операцій на переконання сторони обвинувачення слугували єдиній меті - унеможливлення виявлення правоохоронними органами легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, а також уникнення накладення санкцій відносно громадян російської федерації.

Зауважує, що компанія VS Energy International N.V., яка через низку компаній володіє: AT «Житомиробленерго», ПрАТ «Кіровоградобленерго», AT «Херсонобленерго», AT «Рівнеобленерго», AT «Чернівціобленерго», отримані кошти від прибутків указаних обленерго перераховано в 2019 році на користь ОСОБА_26 , в розмірі приблизно 9,10 млн. євро в якості позики, що указує на реальний контроль та отримання прибутків ОСОБА_26 від діяльності вищевказаних компаній на території України. Зазначені обставини свідчать про необхідність вжиття додаткових заходів забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту, шляхом заборони використання вказаного об`єкту нерухомості та передачу його в управління АРМА.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення представника ПрАТ «Кіровоградобленего» - адвоката ОСОБА_7 , представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , представника АТ «Херсонобленерго» - адвоката ОСОБА_10 , представника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 , представника ТОВ «ВС Груп Менеджмент» - адвоката ОСОБА_13 , представника ПрАТ «Рівнеобленерго» - адвоката ОСОБА_14 , представника АТ «Житомиробленерго» - адвоката ОСОБА_15 , представника ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , представника ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_19 , представника АТ «Чернівціобленерго» - адвоката ОСОБА_20 , представника ОСОБА_21 та ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл» - адвоката ОСОБА_22 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, з внесеними доповненнями до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, наданих до суду апеляційної інстанції, Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000073 від 22.11.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 365-2 КК України, досудове розслідування у якому проводиться Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідування.

Досудове розслідування проводиться за низкою фактів, під час яких перевіряється причетність до вчинення злочинів низки осіб з числа громадян російської федерації.

Сторони обвинувачення зазначено, що на території України з 2001 року і до теперішнього часу здійснює систематичну протиправну діяльність злочинна організація, що організована та представлене громадянами рф та до числа організаторів якої належать наступні громадяни:

- громадянин російської федерації ОСОБА_23 , колишній віце-спікер Держдуми Росії, депутат Держдуми РФ, який перебуває під персональними санкціями України, ЄС і США. На даний час Печерським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд у справі № 757/4136/24-к за обвинуваченням ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 3 ст. 436-2 (у редакції Закону № 2110-IX від 03.03.2022) КК України;

- громадянин російської федерації ОСОБА_26 , член комітету Держдуми російської федерації з міжнародних справ, спецпредставник президента російської федерації по взаємодії з організаціями співвітчизників за кордоном, указом Президента на ОСОБА_26 накладені санкції на території України. ОСОБА_26 в межах кримінального провадження № 0000646 від 27.07.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 110 КК України та оголошено в розшук на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України;

- громадянин російської федерації ОСОБА_25 т.зв. «злодій в законі» на прізвисько ОСОБА_25 або «ОСОБА_25», указом Президента на ОСОБА_25 накладені санкції на території України.

Вказані співорганізатори розробили план злочинної діяльності, основною метою якого є особисте незаконне збагачення на території України, шляхом вчинення наступних злочинів:

- протиправного шахрайського заволодіння декількох груп активів, а саме об`єктів енергетичної та промислової сфери, а також мережі готельних комплексів та об`єктів комерційної інфраструктури;

- заволодіння майном та грошовими коштами за попередньою змовою групою осіб;

- ухилення від сплати податків на території України підконтрольними підприємствами;

- легалізації доходів одержаних злочинним шляхом;

- вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, у тому числі умисних дій, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

На сьогоднішній день рішеннями Ради Національної безпеки і оборони України, введеними в дію Указами Президента України ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_25 включені до санкційного списку осіб, до яких застосовано персональні спеціальні економічні та інших обмежувальні заходи (санкцій), відповідно до статті 5 Закону України «Про санкції».

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні зазначено, що згідно заздалегідь узгодженого плану дій ОСОБА_23 , будучи політичним діячем від провладної в російській федерації партії «ЕдинаяРоссия», користуючись впливом на вище політичне керівництво України в період 2001-2014 років, з урахуванням політичної ситуації що склалася на той час, забезпечував лобіювання інтересів злочинної групи, на рівні прийняття необхідних політичних та управлінських рішень, з метою набуття активів учасниками протиправної групи та сприянні в прикритті протиправної діяльності учасників організації.

ОСОБА_26 , будучи співорганізатором злочину, забезпечував необхідні заходи з фінансування протиправної діяльності групи, із залученням підконтрольних йому юридичних осіб, здійснював заходи з організації бізнес-процесів всередині системи набутих активів, підшукував необхідні матеріальні ресурси, шляхом залучення необхідних фінансових інструментів та зв`язків у банківській та фінансовій сфері.

ОСОБА_25 у свою чергу організовував силовий супровід процесів заволодіння активами, прикриття подальшої протиправної діяльності, а також забезпечення необхідного впливу на осіб, з числа тих хто безпосередньо виступав виконавцями злочинів, потерпілих, свідків.

З метою забезпечення контролю, а також тінізації незаконно одержаних активів, організаторами злочинного угруповання забезпечено складну структуру власності незаконно набутих активів, із залученням юридичних осіб на території України, підприємств за межами України в межах офшорної юрисдикції та на території країн Європейського союзу та за участі третіх осіб, родичів та близьких осіб, у якості номінальних власників та керівників таких підприємств ( ОСОБА_30 - дружина ОСОБА_26 , ОСОБА_31 - цивільна дружина ОСОБА_25 , ОСОБА_32 - донька ОСОБА_23 , тощо), а також фізичних осіб, з числа громадян України та інших держав, які реалізовують заходи, пов`язані із забезпеченням контролю за незаконно набутими активами, виступають безпосередніми виконавцями, організовують роботу із забезпечення контролю за діяльністю незаконно набутих активів, у вигляді енергетичних підприємств та об`єктів готельно-ресторанного бізнесу, серед яких є ОСОБА_21 ( ОСОБА_21 ), ОСОБА_34 ( ОСОБА_34 ), ОСОБА_36 ( ОСОБА_36 ), ОСОБА_38 , які доводяться номінальними власниками активів та громадяни ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та інші, які здійснюють операційний контроль та організовують безперервну діяльність злочинного угруповання на території України.

Вжиття зазначеної складної системи заходів із прикриття дійсних бенефіціарів обумовлюється необхідністю приховування дійсних організаторів протиправної діяльності, зважаючи на низку обставин:

- необхідності уникнення визначеної законом відповідальності для організаторів злочину, з урахуванням протиправного характеру дій пов`язаних із заволодінням активами;

- забезпечення належної репутації організаторам, з метою можливості провадження паралельно із незаконною діяльністю, законної господарської діяльності через підконтрольні підприємства;

- необхідністю вжиття додаткових заходів безпеки, пов`язаних із унеможливленням повернення активів законними власниками в особі держави України та потерпілих осіб;

- сприяння в ухиленні від сплати податків під час провадження господарської діяльності шляхом проведення контрольованих, фіктивних операцій між підприємствами групи.

Зазначено, що фізичні особи ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_18 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 володіють по 20% акцій компанії «Worldwide Holding Group Corp» (зареєстрована на території Республіки Сейшельські острови), через яку прослідковується їх зв`язок (структура власності) з українськими обленерго: АТ «Херсонобленерго» (енергокомпанії, що здійснює розподіл електроенергії на території Херсонської області), ПрАТ «Кіровоградобленерго» (енергокомпанії, що здійснює розподіл електроенергії на території Кіровоградської області), АТ «Житомиробленерго» (енергокомпанії, що здійснює розподіл електроенергії на території Житомирської області), ПрАТ «Рівнеобленерго» (енергокомпанії, що здійснює розподіл електроенергії на території Рівненської області), АТ «Чернівціобленерго» (енергокомпанії, що здійснює розподіл електроенергії на території Чернівецької області), АТ «Енергетична компанія «Севастопольенерго» (), через ланцюг компаній нерезидентів: VS Energy International N.V., VS Energy Latvia SIA, Mavisco LTD та Delorenius LTD.

Станом на перший квартал 2014 року, підприємства, що входять до групи «VS Energy» володіли наступними енергокомпаніями:

1. «Одесаобленерго» (частка VS Energy International N.V становить 17.9832 %, частка ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» становить 33.0113 %) - енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Одеської області;

2. «Херсонобленерго» (частка ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» становить 89.9966 %) - енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Херсонської області;

3. «Рівнеобленерго» (частка Washington Holdings B.V. становить 83.3267 %) - енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Рівненської області;

4. «Київобленерго» (частка Washington Holdings B.V. становить 83.3267 %) - енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Київської області;

5. «Чернівціобленерго» (частка ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» становить 45%) - енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Чернівецької області;

6. «Житомиробленерго» (частка VS ENERGY INTERNATIONAL N.V становить 75.5581%, частка ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» становить 15.6528 %) -енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Житомирської області;

7. «Кіровоградобленерго» (частка VS ENERGY INTERNATIONAL N.V становить 82.9976%) - енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Кіровоградської області;

8. «Миколаївобленерго» (частка ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» становить 13.1694%) - енергокомпанія, що здійснює розподіл електроенергії на території Миколаївської області;

9. «Севастопольенерго» (частка VS ENERGY INTERNATIONAL N.V. становить 12.71%, частка ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» становить 78.78 %).

У 2014 році зміна бенефіціарних власників компанії «VS Energy International N.V.» здійснюється шляхом укладення номінальної угоди за якою компанія «VS Energy Latvia, SIA» придбала 192 000 акцій класу А та 100 000 акцій класу В у капіталі компанії «VS Energy International N.V.».

Указаний договір мав за мету номінальну передачу прав бенефіціарного власника компанії від ОСОБА_26 , а також невстановлених фізичних та юридичних осіб, на користь членів сім`ї та довірених осіб. При цьому грошові кошти не сплачувались, а розрахунок нібито здійснювався шляхом уступки прав вимог різними компаніями, у тому числі на даний час невстановленими.

За наявною інформацією 15.08.2014 року VS ENERGY LATVIA SIA заключено основний договір купівлі-продажу (Share Purchase Agreement, August 15,2014) 192000 (ста дев`яносто двох тисяч) акцій класу А та 100000 (ста тисяч) акцій класу В у капіталі компанії «VS ENERGY INTERNATIONAL N.V.» на суму 123 222 583,65 доларів США.

15.08.2014 року заключено нову угоду (Novation Agreement, August 15, 2014) про переведення боргу в сумі 123 222 583,65 USD в рахунок оплати акцій «VS ENERGY INTERNATIONAL N.V.» за договором Share Purchase Agreement, August 15, 2014.

15.08.2014 року заключено угоду про взаємозалік (Agreementon SET - OFF, August 15, 2014) до договору купівлі-продажу (Share Purchase Agreement, August 15,2014).

10.10.2014 року укладено (нотаріально) акт приймання-передавання 192000 (ста дев`яносто двох тисяч) акцій класу А та 100000 (ста тисяч) акцій класу В у капіталі компанії «VS ENERGY INTERNATIONAL N.V.».

11.09.2014 року укладено договір уступки прав вимоги (Assignment Agreement, September 11, 2014) на суму 123 222 583,65 USD.

21.11.2014 року укладено в новій редакції договір займу (RestatedLoanAgreement, November 21,2014), в результаті підписання якого сума основного боргу в доларах була, конвертована в Євро на суму 98 271 459,93 Є.

Зазначено, що компанія «VS Energy International N.V.» у 2013 році перерахувала на свої рахунки в іноземних банках прибуток у сумі 84 225 000 доларів США. Тому сторона обвинувачення вважає, що продаж компанії на початку 2014 року за 123 222 583,65 доларів США, не мав економічної мети та був удаваним правочином.

Аналізом вказаного договору встановлено, що придбання компанією «VS ENERGY LATVIA SIA» (Латвійська Республіка) права власності на акції компанії «VS ENERGY INTERNATIONAL N.V.» відбувалося без проведення будь-яких розрахунків у грошовій формі, що на думку сторони обвинувачення свідчить про вчинення правочинів, спрямованих на приховування реальних власників вказаної компанії ОСОБА_26 та інших невстановлених осіб.

Зазначені дії надали змогу, у період з 06.12.2019 по 24.12.2019 року, на користь ОСОБА_26 легалізувати кошти на загальну суму 234,72 млн грн (9,10 млн євро), про що було зазначено у попередньому листі.

Зазначено, що власником 93.9978% акцій підприємства «Київобленерго» (енергокомпанії, що здійснює розподіл електроенергії на території Київської області) та 83.3267% підприємства «Рівнеобленерго» (енергокомпанії, що здійснює розподіл електроенергії на території Рівненської області) стала компанія Washington Holdings B.V., яка входить до групи компаній «VS ENERGY», у 2013 році.

Власником ТОВ «ВС Енерджі Інтернешнл Україна» код 43203663є VS ENERGY INTERNATIONAL N.V. Кінцевими бенефіціарними власниками компанії «Washington Holdings B.V.» є ОСОБА_36 ( ОСОБА_36 ), ОСОБА_21 ( ОСОБА_21 ), останній та Egils Rubenis, ОСОБА_49, ОСОБА_50 є її підписантами.

Власниками акцій ПрАТ «Кіровоградобленерго» () є компанія з обмеженою відповідальністю «ВС Енерджі інтернешнл Н.В.» (Нідерланди) у розмірі 51.6431% та ТОВ «ВС Груп менеджмент» () у розмірі 21.2559%.

Власником 99,9998% акцій АТ «Херсонобленерго» () є ТОВ «ВС Груп менеджмент» ().

Власниками акцій АТ «Рівнеобленерго» () є ТОВ «ВС Груп менеджмент» () у розмірі 9.9156%; та компанія «Washington holdings B.V.» (НІДЕРЛАНДИ) у розмірі 83.3267%.

Власником 96,7802% акцій АТ «Чернівціобленерго» () є ТОВ «ВС Груп менеджмент» ().

Власниками акцій АТ «Житомиробленерго» () є ТОВ «ВС Груп менеджмент» () у розмірі 19.9822%; компанія з обмеженою відповідальністю «ВС Енерджі інтернешнл Н.В.» (НІДЕРЛАНДИ) у розмірі 75.5581%.

При цьому, кінцевими бенефіціарними власниками компанії Washington Holdings B.V. є ОСОБА_36 та ОСОБА_21. Згадана компанія є пов`язаною з рядом компаній-нерезидентів VS Energy Latvia SIA, Sensei International SA, Silfixia LTD, Financiere Engine Holding SCA, Private Equity Group SIA.

Разом з тим, згадані фізичні особи разом з ОСОБА_51, ОСОБА_45 , ОСОБА_46 є бенефіціарами компанії VS Energy Latvia SIA через Worldwide Holding Group Corp, Mavisco LTD та Delorenius LTD.

Таким чином, ОСОБА_21, ОСОБА_36, ОСОБА_51, ОСОБА_47 , ОСОБА_38 через Washington Holdings B.V. та VS Energy International N.V., через ТОВ «ВС Груп Менеджмент» володіють підприємствами критичної інфраструктури України, які забезпечують постачання електроенергії - АТ «Херсонобленерго», ПрАТ «Рівнеобленерго», АТ «Чернівціобленерго», АТ «Житомиробленерго».

Водночас, з метою забезпечення контролю, а також приховування незаконно одержаних активів, реальними власниками підприємств групи «VS» - громадянами російської федерації, з метою уникнення санкцій, забезпечено складну структуру власності своїх активів, із залученням юридичних осіб на території України, підприємств за межами України в межах офшорної юрисдикції та на території країн Європейського союзу та за участі третіх осіб, родичів та близьких осіб, у якості номінальних власників та керівників таких підприємств ( ОСОБА_30 - дружина ОСОБА_26 , ОСОБА_31 - цивільна дружина ОСОБА_25 , ОСОБА_32 - донька ОСОБА_23 , тощо), а також фізичних осіб, з числа громадян України та інших держав, які реалізовують заходи, пов`язані із забезпеченням контролю за незаконно набутими активами, виступають безпосередніми виконавцями, організовують роботу із забезпечення контролю за діяльністю незаконно набутих активів, у вигляді енергетичних підприємств та об`єктів готельно-ресторанного бізнесу, серед яких є громадяни Європейського союзу ОСОБА_21 ( ОСОБА_21 ), ОСОБА_48 ( ОСОБА_34 ), ОСОБА_36 ( ОСОБА_36 ), ОСОБА_38 та інші громадяни Європейського союзу та громадяни України, які доводяться номінальними власниками активів, здійснюють операційний контроль та організовують безперервну діяльність злочинного угрупування на території України.

На даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що організатори протиправної діяльності, а також учасники (службові особи, тощо) групи компаній «VS Energy» та низка інших пов`язаних осіб, протягом тривалого часу вчиняли та продовжують вчиняти системні заплановані заходи, направлені на шкоду та підрив суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а також колабораційної діяльності - публічного заперечення здійснення збройної агресії російською федерацією проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України або публічних закликів до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Зазначені протиправні дії вчиняються співорганізатором злочину ОСОБА_23 , з урахуванням розподілу ролей, зважаючи на суттєве зменшення, починаючи з 2014 року впливу рф на політичну сферу життя України та підтримку серед населення, з урахуванням ведення агресивної війни проти України, прийняттям низки законодавчих актів, в тому числі Закону України «Про санкції», покликаних позбавити громадян країни-агресора активів та, як наслідок, мають на меті збереження існуючого матеріального становища учасників злочинної організації, шляхом примусового захоплення території держави на якій здійснюють діяльність підконтрольні їм підприємства енергетичної сфери.

У свою чергу частина грошових коштів, одержаних в Україні та легалізованих на території рф, направляється учасниками протиправної групи, в тому числі ОСОБА_26 та підконтрольними йому підприємствами ООО «ИК ТПЭ» (частка якого в обсязі 65% належить оборонному концерну РОСТЕХ), на фінансування тероризму та ведення агресивної війни, шляхом сплати податків, проведення розрахунків з оборонними підприємствами країни агресора за контрактами та угодами.

Окрім цього, вказане злочинне угрупування протягом тривалого часу, з моменту набуття у власність активів та до теперішнього часу вчиняє дії направлені на заволодіння грошовими коштами підконтрольних енергетичних підприємств АТ «Житомиробленерго», АТ «Херсонобленерго», АТ «Рівнеобленерго», ПрАТ «Кіровоградобленерго», АТ «Чернівціобленерго», які акумулюються на рахунках вказаних підприємств за рахунок надходжень у вигляді комунальних платежів за електроенергію та її постачання від кінцевих споживачів - громадян України та юридичних осіб.

24.07.2024 року (клопотання датоване 23.07.2024 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 22.11.2012 року, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися на цінні папери та корпоративні права, що випливають із прав власності на такі цінні папери:

1. цінні папери - акції, код ІСІН UA, емітовані Акціонерним товариством «ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 92482047 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - ТОВ «Енергетична реєстраційна компанія» (), що належать Компанії з обмеженою відповідальністю «ВС ЕНЕРДЖІ ІНТЕРНЕШНЛ Н.В.»/«VS Energy International NV»,(код - 34167415, 1015 CS Амстердам, вул. Кайзерсграфт, буд. 62-64, Нідерланди) та становлять 75,5581 % від загальної кількості;

2. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Акціонерним товариством «ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 24457961 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - ТОВ «Енергетична реєстраційна компанія» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС ГРУП МЕНЕДЖМЕНТ» (, 01601м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А) та становлять 19,9822 % від загальної кількості;

3. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 9817929 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - ТОВ «Енергетична реєстраційна компанія» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС ГРУП МЕНЕДЖМЕНТ» (, 01601 м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А) та становлять 5,4881 % від загальної кількості;

4. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Акціонерним товариством «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 169076806 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - АТ «ПУМБ» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС ГРУП МЕНЕДЖМЕНТ» (, 01601 м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А) та становлять 94,5117 % від загальної кількості;

5. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Приватним акціонерним товариством «КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 25374462 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - АТ «ПУМБ» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС ГРУП МЕНЕДЖМЕНТ» (, 01601 м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А) та становлять 21,2559 % від загальної кількості;

6.цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Акціонерним товариством «КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 61649418 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - АТ «ПУМБ» (), що належать Компанії з обмеженою відповідальністю «ВС ЕНЕРДЖІ ІНТЕРНЕШНЛ Н.В.» (код - 34167415, 1015 CS Амстердам, вул. Кайзерсграфт, буд. 62-64, Нідерланди) та становлять 51,6431 % від загальної кількості, заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними;

7. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Акціонерним товариством «ЧЕРНІВЦІОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 15246275 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - ТОВ «Енергетична реєстраційна компанія» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС ГРУП МЕНЕДЖМЕНТ» (, 01601 м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А) та становлять 26,8512 % від загальної кількості;

8. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Акціонерним товариством «ЧЕРНІВЦІОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 39706147 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС ГРУП МЕНЕДЖМЕНТ» (, 01601 м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А) та становлять 69,929 % від загальної кількості;

9. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Приватним акціонерним товариством «РІВНЕОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 8441538 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - ТОВ «Енергетична реєстраційна компанія» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВС ГРУП МЕНЕДЖМЕНТ» (, 01601 м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4-А) та становлять 9,9156 % від загальної кількості;

10. цінні папери - акції, код ІСІН UA емітовані Приватним акціонерним товариством «РІВНЕОБЛЕНЕРГО» (), у кількості 70939512 шт., номінальною вартістю 0,25 грн. кожна (депозитарна установа - АТ «ПУМБ» (), що належать Компанії «Вашингтон Холдингс Б.В.» (Washington Holdings B.V.)», (код - 34121094, Амстердам, вул. Кайзерсграфт, буд. 62-64, Нідерланди) та становлять 83,3267 % від загальної кількості, заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними.

Із забороною здійснювати відчуження зазначеного майна та розпорядження ним, заборонивши уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, державним реєстраторам, акредитованим суб`єктам, депозитарним установам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном.

Крім того, передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління в порядку та на умовах передбачених ст. ст. 19, 21 24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів вказане вище майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 22.11.2012 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно не відповідає критеріям речових доказів.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - є збереження речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, прокурор ініціює накладення такого арешту з метою забезпечення збереження речових доказів. Однак прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, про що слушно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Слід також звернути увагу, що майно у встановленому порядку хоча і визнане органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова є формальною, у зв`язку з чим в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України.

Що стосується доводів автора апеляційної скарги стосовно необхідності передачі майна Національному агентству в управління ним для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статей 1, 9, 19-24 Закону «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». То колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, який слушно зазначив, що клопотання не містить мотивування необхідності передачі майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та мету такої передачі.

Всупереч положенням абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, матеріали долучені до клопотання не містять доказів, що орган досудового розслідування або прокурор з`ясовували питання щодо згоди власника майна про передачу майна в управління Національному агентству, оскільки за приписами вказаної норми процесуального закону, ініціювання такого клопотання може мати місце лише після відмови власника майна надати письмову згоду на таку передачу. Не містить клопотання доказів щодо існування фактів прямого або опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно будь-яких осіб, або спроб несанкціонованого користування цим майном.

Виходячи зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна, прокурор, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ухваламм слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року (справа № 757/8607/23-к), від 31.03.2023 року (справа № 757/12556/23-к) та від 14.06.2023 року (справа № 757/23085/23-к), відмовлено у задоволенні аналогічних клопотань прокурора про накладення арешту на вищевказане майно (в тому числі ціні папери), та визначення порядку його зберігання.

КПК України не передбачає можливості повторного вирішення питання про накладення арешту на те ж саме майно та з тих самих правових підстав, щодо якого слідчим суддею вже було відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту.

Що стосується доводів представників власників майна, щодо якого ставилося питання про його арешт, про закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні в рамках якого заявлене таке клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів судового провадження, наданих як стороною обвинувачення, так і представниками власників майна вбачається, що клопотання про арешт майна прокурором подано у кримінальному провадженні №0000073, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.11.2012 року. Відомостей про повідомлення будь-якій особі про підозру в межах цього провадження та про продовження строків досудового розслідування матеріали справи не містять. З урахуванням аналізу змін до ст. 219 КПК України та особливостей обчислення процесуальних строків, обчислення строків у кримінальному провадженні №0000073 здійснювалося за правилами, чинними після внесення змін Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року, які набрали чинності з 15.03.2018 року та поширилися на дане провадження у зв`язку з внесенням до ЄРДР після цієї дати відомостей про об`єднання матеріалів досудового розслідування (03.06.2019 року). Відповідно до редакції ч. 1 ст. 219 КПК України, чинної на той час, у кримінальних провадженнях, розпочатих за фактом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у яких жодній особі не повідомлено про підозру, строк від внесення відомостей до ЄРДР до повідомлення про підозру не може перевищувати 18 місяців. Тому, оцінюючи виключно надані сторонами докази, та зважаючи, що підозру у межах провадження не було повідомлено, а стороною - ініціатором клопотання не надано будь-яких даних щодо продовження строків досудового розслідування у передбаченому законом порядку, заслуговують на увагу доводи представників власників майна щодо закінчення граничного строку досудового розслідування 04.11.2022 року з урахуванням періоду невключення часу дії воєнного стану згідно з ч. 8 ст. 615 КПК (у редакції, чинній до її скасування Законом № 3509-IX від 08.12.2023 року).

Разом з тим, слід зазначити, що вирішення питання про закінчення строків досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслдідуваньо до дня повідомлення особі про підозру, встановлені ч.1 ст. 219 КПК України, здійснюється слідчим суддею, який, оцінюючи всі надані сторонами докази, може винести ухвалу про закриття кримінального проваддення за клопотанням особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника ( ч. 9 ст. 219 КПК України).

Відповідно до приписів КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт майна, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження у межах строків, визначених законом для досудового розслідування. Тому дії сторони обвинувачення щодо арешту майна у межах кримінального провадження після закінчення строків досудового розслідування, вчинені поза межами визначених КПК процесуальних повноважень, суперечать загальним засадам кримінального провадження, у тому числі вимозі розумних строків, закріпленій у ст. 7 та ст. 28 КПК України.

Встановлення факту спливу такого строку 04.11.2022 року також може свідчити про відсутність належних правових підстав для ініціювання чи продовження застосування заходів забезпечення провадження після вказаної дати.

Наведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 16.02.2022 у справі № 725/5513/19 щодо застосування положень КПК у редакції, чинній на момент прийняття процесуального рішення, постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 11.09.2023 у справі № 711/8244/18 про пряму дію п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та його застосування до проваджень, відомості про які внесені після 16.03.2018, а також у постанові від 03.04.2023 у справі № 367/1335/21 про відсутність повноважень на вчинення процесуальних дій після спливу строків, визначених ст. 219 КПК України.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання прокурора, всупереч доводам апеляційної скарги.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 22.11.2012 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , з внесеними доповненнями до неї,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4