Справа № 946/1181/21
Провадження № 1-кп/497/186/25
УХВАЛА

18.08.25 року суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали справа за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 153, ч.2 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 року до суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 153, ч.2 ст. 162 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025 року, суддю ОСОБА_1 було визначено для розгляду справи.

18.08.2025 року суддею Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 заявлено про самовідвід по справі з підстав недопущення сумніву щодо об`єктивності та неупередженого розгляду скарги.

Розглянувши заяву про самовідвід, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як встановлено суддею, в заяві про самовідвід він зазначає, що обвинувачений ОСОБА_2 є тестем брата дружини судді. Крім цього, дружина обвинуваченого ОСОБА_3 є доктором дітей судді ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені обставини за об`єктивним критерієм можуть викликати недовіру не тільки у учасників судового процесу, а й у стороннього спостерігача, а тому зазначена практика Європейського суду з прав людини має бути застосована у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної справи, суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даного провадження суддею ОСОБА_1 у учасників судового процесу та сторонніх спостерігачів є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності судді ОСОБА_1 і вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 35,75-82 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву від 18 серпня 2025 року судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід - задовольнити.

Прийняти самовідвід судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1

Справу № 946/1181/21 (провадження № 1-кп/497/186/25) за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 153, ч.2 ст. 162 КК України, направити до канцелярії Болградського районного суду Одеської області для визначення іншого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1