Справа № 527/2787/23
провадження № 1-кп/527/135/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження №00000581 від 03.10.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр.України, уродженця с. Остап`є, Великобагачанського району, Полтавської області, не працюючого, освіта середня, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.09.2023 Глобинським районним судом Полтавської області за ст.ст.126-1, 71, 72 КК України до покарання у виді 3 місяців 10 днів арешту; 01.04.2004 року ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави замінено невідбуте покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 14 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_5 , у період часу з 13.09.2023 по 25.09.2023, проживаючи по сусідству із колишньою співмешканкою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України і Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично, на ґрунті сварок, вчиняв стосовно останньої психологічне насильство, принижував людську честь та гідність, що призвело до психологічного страждання та погіршення якості її життя.

Зокрема, 13.09.2023 близько 19:08 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на зауваження не реагував, принижував людську честь та гідність. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічні страждання.

Крім того, 19.09.2023, близько 00:08 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в нетверезому стані, вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Крім того, 19.09.2023, о 07:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

За даними фактами 27.09.2023 ОСОБА_5 визнано Глобинським районним судом Полтавської області винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Крім того, 23.09.2023 близько 17:32 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Крім того, 24.09.2023, близько 17:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував людську честь та гідність. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Крім того, 25.09.2023, близько 11:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався вчинити бійку, принижував людську честь та гідність. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Систематичне домашнє насильство ОСОБА_5 щодо колишньої співмешканки ОСОБА_4 , негативно вплинуло на її психологічному стані, а саме вона перебуває у постійному переживанні страху, пригніченому настрою, що викликає плаксивість та невпевненості у майбутньому. У потерпілої погіршився сон та апетит, що знизило якість її життя.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у домашньому насильстві ОСОБА_5 підозрюється в умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо іншої особи з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_4 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю і дав суду пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту та описовій частині вироку, вказав, що розкаюється у скоєнні кримінального правопорушення.

Потерпіла та захисник обвинуваченого в судовому засіданні прохали суворо не карати обвинуваченого.

Фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань обвинуваченого, пояснень потерпілої, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_5 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

При призначенні покарання суд також враховує, що відповідно до характеризуючих матеріалів ОСОБА_5 неодноразово судимий за ст. 126-1 КК України та йому були призначені різні види покарань, однак вчинення домашнього насильства не припинилось.

Вищевстановлені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, яка визначається не тільки положеннями ст.12 КК України, виходячи з формального критерію виду і розміру покарання, а й фактичними обставинами справи, при яких було скоєно злочин, дають суду підстави прийти до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України покарання, передбачене санкцією інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2024 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.04.2025 року вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2024 року змінено та виключено із мотивувальної та резолютивної частини вироку суду вказівку про застосування до ОСОБА_5 положень ч.4 ст.70 КК України. Вказано вважати ОСОБА_5 засудженим за ст..126-1 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць. В іншій частині вирок суду залишено без змін.

Вищевказане кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 вчинив до ухвалення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2024 року.

З урахуванням викладеного, після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

Разом з цим, суд враховує, що вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.09.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ст.ст.126-1, 71, 72 КК України до покарання у виді 3 місяців 10 днів арешту; 01.04.2004 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави замінено невідбуте покарання у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 14 днів; 20.05.2024 року знятий з обліку. Однак при призначенні покарання приходить до висновку про відсутність підстав для застосування ст.71 КК України, оскільки останній відбув покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.09.2023 року, що підтверджується матеріалами справи.

Підстав за для застосування до покарання, що призначається обвинуваченому положень ст.ст.69, 75,76 КК України суд не вбачає.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного - 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк з моменту його затримання, а саме з 29.09.2024 року. Строк відбування покарння рахувати з 11.06.2024 року.

Цивільний позов по справі не заявлено, витрати за проведену експертизу та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням за ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.04.2025 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 11.06.2024 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк з моменту його затримання, а саме з 29.09.2024 року по 11.06.2025 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1