МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3605/25

Провадження № 1-кс/210/1015/25

24 червня 2025 року

Слідча суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження № 0000039 від 21.05.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.209 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Слідчій судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло вищевказане клопотання. У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на майно у вигляді грошових коштів БО «БФ «Разом з тобою»» (), які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» із забороною користування, розпорядження за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, зупинивши видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на адресу БО «БФ «Разом з тобою»» () та вже знаходяться на вказаних рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Обґрунтування клопотання.

Слідчим відділенням відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

21.05.2025 року до УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ звернулися громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із заявою відносно проректора Державного університету економіки і технологій ОСОБА_6 , який увійшовши в змову із службовою особою, відповідальною за дотримання процедури організації та проведення іспиту з державної мови на базі університету ОСОБА_7 , висловив пропозицію щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 20000 грн. за вирішення питання щодо успішного складання іспиту та отримання сертифікату про рівень володіння державною мовою, які необхідно переказати на розрахунковий рахунок БО «Благодійний фонд «Разом з тобою», керівником якого є ОСОБА_7

12.06.2025 року в ході проведення негласних (слідчих) розшукових дій, ОСОБА_5 здійснено переказ грошових коштів у сумі 3000 грн. та 18.06.2025 у сумі 17000 грн. на розрахунковий рахунок БО «БФ «Разом з тобою»» № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» за успішне складання іспиту та отримання сертифікату про рівень володіння державною мовою.

Також 12.06.2025 року у період часу з 13:00 години до 13:55 години ОСОБА_5 складав іспит про рівень володіння державною мовою в Державному університеті економіки і технологій за адресою м. Кривий Ріг, пл. Захисників України, 2, в ході проведення якого ОСОБА_5 не здійснював ніякі дії щодо вибору відповідей на тестові запитання з державної мови, а також друкування тексту, однак за допомогою програми відділеного доступу здійснювався доступ до комп`ютера та вибір відповідей та друкування тексту, на якому склав іспит про рівень володіння державною мовою ОСОБА_5 під час безпосереднього його складання.

Крім того, відповідно до пояснень отриманих від ОСОБА_7 діяльність щодо успішного складання іспиту та отримання сертифікату про рівень володіння державною мовою на базі Державного університету економіки і технологій за неправовірну вигоду здійснювалась систематично шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок БО «БФ «Разом з тобою»».

Вказане свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що в діях невстановлених осіб наявні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зважаючи на викладене виникла необхідність накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках БО «БФ «Разом з тобою»» () у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони свідчать про протиправну діяльність службових осіб вказаної юридичної особи, яка полягає у отриманні неправомірної вигоди з метою їх збереження та подальшої конфіскації.

Позиції сторін

Прокурор просив розглянути клопотання про накладення арешту на майно без повідомлення підозрюваного, захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, з метою забезпечення арешту майна.

Від прокурора також надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності. Крім того, прокурором подано до канцелярії суду інформацію про те, що 24.06.2025 року у даному кримінальному провадженні додатково внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 209 КК України за фактом легалізації (відмивання) грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, а саме неправомірної вигоди за успішне складання іспиту та отримання серптифікату про рівень володіння державною мовою, та за ч. 2 ст. 361 КК України за фактом несанкціонованого виручання в роботу персонального автоматизованого робочого місця учасника іспиту в інформаційно-комунікаційній системі Національної комісії зі стандартів державнї мови "Іспитова система" під час складання іспиту про рівень володіння державною мовою службовими особами Державного університету економіки і технологій.

У відповідності до ч. 4, 6 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею про арешт майна, не здійснювалась.

Мотивація суду

Слідчим відділенням відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.209 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів у складі прокурорів Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явленням обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

В силу ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За версією сторони обвинувачення ОСОБА_6 , будучи проректором Державного університету економіки і технологій, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, відповідальною за дотримання процедури організації та проведення іспиту з державної мови на базі Державного університету економіки і технологій, та одночасно керівником БО "Благодійний фонд "Разом з тобою" спільно з працівниками університету, які забезпечували процедуру складання іспиту, отримували неправомірну вигоду за успішне складання іспиту та отримання сертифікату про рівень володіння державною мовою, зокрема у травні та червні 2025 року.

Кошти за уза успішне складання іспиту та отримання сертифікату про рівень володіння державною мовою перераховувалися та обліковувалися на розрахунковий рахунок БО «БФ «Разом з тобою» № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» .

Крім того, до вчинення злочинної діяльності було залучено працівників університету, особи яких наразі встановлюються, які забезпечували віддалений доступ до робочого місця особи, яка проходить тестування, тобто здійснювали несанкціонований доступ до автоматизованого робочого місця особи, що складає іспит в інформаційно-комунікаційній системі Національної комісії зі стандартів державної мови "Іспитова система" https://exam.mova.gov.ua, та забезпечували співучаснику віддалено проходити перший етап (тестові завдання) та другий етап (написання тексту) іспиту на визначення рівня володіння державною мовою.

Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків, розсекреченими матералами НСРД, протоколами слідчих дій (оглядів), тощо, які надані слідчому судді.

Необхідність накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках БО «БФ «Разом з тобою»» () у вказаному кримінальному провадженні, обгрунтовується тим, що особи, причетні до вчинення злочину за ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема керівник БО "БФ "Разом з тобтою", здійснювали протиправну діяльність, яка полягає у отриманні неправомірної вигоди та легалізації цих коштів (ч. 2 ст. 209 КК України). Тому з метою збереження грошових коштів та їх подальшої конфіскації необхідно накласти арешт на грошові кошти, які обліковкуються на рахунках.

На теперішній час органами досудового розслідування кількість грошових коштів на вищезазначених рахунках не встановлено, оскільки це є банківською таємницею.

Слідча суддя погоджується з твердженням сторони обвинувачення, що в даному випадку є факти та обставини, які дозволяють стверджувати що мало місце кримінальне правопорушення, ознаки яких підпадають під диспозицію ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.209 КК України.

Частиною 3 статті 368 КК України передбачено відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 361 КК України передбачено відповідальність за несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Частиною 2 статті 209 КК України передбачено відповідальність за набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або у великому розмірі.

Санкції ч. 2 ст. 209 та ч. 3 ст. 368 КК України передбачають обов"язкове застосування такого покарання, як конфіскація майна.

За змістом ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 96-3 КК України підставами для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є, зокрема: 1) вчинення її уповноваженою особою від імені та в інтересах юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених у статтях 209 і 306, частинах першій і другій статті 368-3, частинах першій і другій статті 368-4, статтях 369 і 369-2 цього Кодексу.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження достатньо доказів, які свідчать про те, що були вчинені кримінальні правопорушення за правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 361 КК України, на переконання слідчої судді наявні підстави, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, а саме грошові кошти, розміщені на на рахунках БО «БФ «Разом з тобою»» (), оскільки вказане майно (грошові кошти) відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідча суддя, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, враховує наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідча суддя враховує, що вматеріалах справи достатньо доказів, які свідчать про те, що на розрахунковий рахунок БО «БФ «Разом з тобою» № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» перераховувались кошти, які становили предмет неправомірної вигоди, а саме оплата за успішне проходження іспиту та отримання сертифікату на рівень володіння державною мовою рівня "С1" та "С2".

Висновок слідчої судді

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що : існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів достатність підстав вважати, що був вчинений злочин, ознаки якого містяться в диспозиції статті 368 КК України, а так само і статті 209 КК України, а тому з метою запобігання можливості його приховування, втрати, використання, передачі грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку БО «БФ «Разом з тобою», клопотання слід задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна (конфіскація майна, спеціальна конфіскація, збереження речових доказів) , наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-175, 233, 372 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження № 0000039 від 21.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно у вигляді грошових коштів БО «БФ «Разом з тобою»» (ЄДРПОУ: 44720851), які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приват Банк» із забороною користування, розпорядження за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, зупинивши видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на адресу БО «БФ «Разом з тобою»» () та вже знаходяться на вказаних рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчужувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурорів із групи, які є процесуальними керівниками у кримінальному провадженні № 0000039 від 21.05.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідча суддя: ОСОБА_1