Справа № 496/3361/25
Провадження № 1-кп/496/556/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт з доданими матеріалами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбаченого ч. 1,2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні під час вирішення питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК України, було встановлено, що у обвинувальному акті зазначено місце вчинення злочину Одеська область, Одеський район, Усатівська ОТГ вул. Хуторська , буд. 111. В свою чергу в Усатівську ОТГ входить 15 населених пунктів: Набережне, Нова Ковалівка, Августівка, Берегове, Іллінка, Ковалівка, Маринівка, Міжлиманське, Нова Еметівка, Протопопівка, Стара Еметівка, Тихе, Усатове, Черевичне, Чоботарівка. Але в прокурором, який скерував до суду вказаний обвинувальний не визначено в якому саме населеному пункті Усатівської ОТГ по вул. Хуторській було вчинено злочин.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не змогла пояснити в якому саме населеному пункті було вчинено злочин який інкримінується ОСОБА_4 .

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні пояснив, що вул. Хуторська знаходиться в м. Одеса, але це відноситься до Усатівської ОТГ.

Потерпілий у підготовче засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України, отже обвинувальний акт може бути повернутим прокурору лише з мотивів його невідповідності вимогам вказаної статті.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому необхідно звернути увагу, що законодавець встановлює не обов`язок суду, а саме право повернути обвинувальний акт прокурору (постанова Верховного Суду від 26.06.2018 справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити згідно з вимогами КПК України. При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд вважає, що відсутність конкретного викладення формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.

Крім того, такий обвинувальний акт, який містить недоліки та суперечності, суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).

Також слід врахувати, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі«Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47)

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що наявний недолік, який неможливо усунути у підготовчому і судовому розгляді.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо.

Згідно обвинувального акту, місце вчинення злочину який інкримінується ОСОБА_4 зазначений Усатівська ОТГ, а це 15 населених пунктів. В свою чергу обвинувачений в підготовчому засіданні зазначив, що місце вчинення злочину м. Одеса, але та частина яка відноситься до Усатівської ОТГ.

Суд наголошує на тому, що під час підготовчого судового засідання суд не досліджує фактичні обставини та не дає оцінку доказам, здобутим під час досудового розслідування, а лише вирішує питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду і вказані недоліки неможливо усунути під час розгляду кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимозі, встановленій п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому у відповідності до ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314-316,376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000059 від 15.05.2025 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбаченого ч. 1,2 ст. 190 КК України повернути прокурору, для усунення недоліків викладених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1