ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6421/25 Провадження 1-кп/636/1360/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000566 від 21.07.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця р-п Кизилжиддус, Казахстан, із середньою освітою, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

21.06.2025 року близько 14:05 год. ОСОБА_5 знаходився на березі річки «Гнилиця», розташованої неподалік від вул. Шевченка у с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, де розпивав алкоголі напої. В цей час поблизу берега річки на велосипеді проїжджав раніше знайомий йому чоловік - потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 зупинив його та почав спілкуватись, в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_5 , наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , та завдав йому один удар кулаком лівої руки в область правого ока, від чого останній впав на землю, після чого завдав декілька ударів ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синця на нижньому повіці правого ока та множинні садна на спині, які відповідно до висновку експерта №12-14-124-4/25 (23.06.2025-08.07.2025) за ступенем тяжкості ушкодження кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легкі тілесні ушкодження - менше 6 днів.

В цей час ОСОБА_5 взяв до рук велосипед марки «Люкс дорожник» червоного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта від 16.07.2025 №СЕ-19/121-25/17477-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи становить 2675,00 грн., а також своїми руками дістав з лівої кишені штанів потерпілого купюру номіналом 100 гривень. ОСОБА_5 усвідомлював, що ОСОБА_6 розуміє, що його протиправні дії помічені, почав рухатись від нього на велосипеді. Таким чином ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на суму 2775.00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що дійсно у вказаний час та за вказаних в обвинувальному акті обставин завдав тілесні ушкодження потерпілому та заволодів майном останнього. Повідомив про те, що до цього потерпілий вчиняв протиправні дії щодо його, ОСОБА_5 , майна, проте до правоохоронних органів він не звертався. Того дня хотів, щоб ОСОБА_7 зізнався у своїх діях. Повідомив, що щиро шкодує про свої вчинки, зробив для себе належні висновки, якби не перебував у стані сп`яніння, то, мобуть, таке б не трапилось. Повідомив про намір вступити до лав ЗСУ.

Позиція ОСОБА_5 щодо вчиненого правопорушення не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікує за ч.4 ст. 186 КК України, - як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, проте суд також враховує конкретні обставини вчиненого злочину, той факт, що тяжкі наслідки від вчинення злочину не настали, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, не одружений, за місцем мешкання хараткреизується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів неможливо без ізоляції від суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце реєстрації та проживання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільну небезпечність скоєного, ставлення обвинуваченого до вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за можливе у даному випадку, призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Стосовно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23.06.2025 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (час фактичного затримання 21.06.2025 17:35 год).

Згідно з ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 09.05.2025), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Таким чином, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення, а саме з 21.06.2025 по день винесення вироку включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з винної особи.

Дою речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення, а саме з 21.06.2025 по 22.09.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком суду, почати рахувати з 21.06.2025.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-25/17477-ТВ від 16.07.2025 у розмірі 2674.20 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 20 копійок).

Речовий доказ - велосипед марки «Люкс дорожник», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - полімерну пляшку об`ємом 1.5 л. з написом «Поляна квасова», яка поміщена до сейф-пакету № РSР3117887; змив з лівої ручки руля велосипеду «Люкс дорожник», який поміщено до паперового конверту; змив з правої ручки руля велосипеду «Люкс дорожник», який поміщено до паперового конверту; зразки букального епітелію ОСОБА_5 на аплікаторі, який поміщено до паперового конверту - знищити.

Речовий доказ - СD-диск з аудіозаписом «.2025-06-21 14-10-18» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня направити потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1