Справа № 953/7955/25
н/п 1-кс/953/5561/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000858 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000858 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні, що було вилучено 01.08.2025 в ході проведеного особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 07.07.2025 по теперішній час, громадянин ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів організовують незаконне перенаправлення осіб призовного віку через державний кордон України, шляхом фіктивного працевлаштування на підприємства, які відносяться до об`єктів критичної інфраструктури, за грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США.

01.08.2025 про підозру у вчинені вказаного злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.08.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Під час затримання, в ході особистого обшуку у підозрюваного ОСОБА_5 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Samsung Z Fulls» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою «Водафон», під чохлом картка «Life» № НОМЕР_4 ;

- банківська картка банку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ;

- банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_6 ;

- банківська картка банку «Vосток» № НОМЕР_7 ;

- банківська картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ;

- банківська картка банку «monobank» № НОМЕР_9 ;

- банківська картка банку «Ощадбанк» № НОМЕР_10 .

01.08.2025 вилучені під час обшуку, перераховані вище речі та документи, відповідно до постанови слідчого визнано речовими доказами у провадженні.

Слідча зазначає, що для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення документів з метою забезпечення збереження речових доказів, що зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень, для проведення відповідного експертного дослідження, відповідно до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, необхідно здійснити арешт тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке було вилучено під час проведення особистого обшуку підозрюваного.

Слідча ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, від його захисника адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000858, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

01.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

01.08.2025 о 10 год. 08 хв. підозрюваного ОСОБА_5 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

01.08.2025 під час затримання в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України, в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung Z Fulls» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету PSP 1201994, мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою «Водафон», під чохлом картка «Life» № НОМЕР_4 ; який поміщено до сейф-пакету PSP 1201995, банківська картка банку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_6 ; банківська картка банку «Vосток» № НОМЕР_7 ; банківська картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ; банківська картка банку «monobank» № НОМЕР_9 ; банківська картка банку «Ощадбанк» № НОМЕР_10 , які поміщено до сейф-пакету PSP 1201990.

01.08.2025 виявлені та вилучені речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у виді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке слідча просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження. Крім того, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за № 0000858 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, а також, беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, забезпечення конфіскації майна як виду покарання, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, слідча суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000858 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження на вилучене 01.08.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на:

- мобільний телефон «Samsung Z Fulls» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою «Водафон», під чохлом картка «Life» № НОМЕР_4 ;

- банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ;

- банківську картку банку «А-Банк» № НОМЕР_6 ;

- банківську картку банку «Vосток» № НОМЕР_7 ;

- банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_8 ;

- банківську картку банку «monobank» № НОМЕР_9 ;

- банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_10 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1