Справа № 584/1059/25
Провадження № 1-кп/584/246/25
В И Р О К

Іменем України

02.09.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000122 від 11 серпня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

встановив:

10 серпня 2025 року близько 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 разом з потерпілою ОСОБА_4 перебували в будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході спілкування між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій вищевказаний прямий умисел, направлений на завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді завдання фізичного болю, діючи умисно, протиправно, розгорнутою долонею правої руки наніс потерпілій ОСОБА_4 один боковий удар по обличчю, в ділянку лівої щоки, котрий не спричинив тілесних ушкоджень, однак завдав значного фізичного болю останній.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Сторони подали клопотання про розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в порядку спрощеного провадження.

Обвинувачений з участю захисника надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта без його участі, вину у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених обставинах визнав.

Кримінальне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно зі ст. 302, ч.2 ст. 381 КПК України за клопотанням сторін суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження та ураховуючи наведене суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Призначаючи покарання, суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на «Д» обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до правового висновку, зробленого Об`єднаною палатою Кримінального касаційного суду Верховного Суду у постанові від 12 липня 2020 року усправі № 453/225/19, формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126-1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. Тому поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин. Тому при встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.

Злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених уст. 1 Закону № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Оскільки у кримінальному провадженні потерпілою є дружина обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , з якою обвинувачений ОСОБА_3 проживає однією сім`єю, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, то суд в інтересах потерпілої, вважає за необхідне одночасно з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, застосувати до нього обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направивши обвинуваченого ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК Украйни, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку направити учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1