Справа № 180/510/25
Провадження № 1-кп/0182/934/2025
У Х В А Л А

Іменем України

28.04.2025 року м. Нікополь

Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 17.02.2025 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.4 ст.186 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 21.04.2025р. надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000062 від 17.02.2025 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.4 ст.186 КК України. Стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк дії якого скінчився 20 квітня 2025 року. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

В судовому засіданні прокурор просила призначити справу до відкритого судового розгляду одноособово головуючим суддею, під час якого вважала за необхідне викликати сторони кримінального провадження, свідків відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження. Крім того, прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк не більше двох місяців, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від суду, оскільки у разі доведеності вини обвинуваченого, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. На думку прокурора, існує ризик впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого, оскільки йому відомо місце роботи свідка та потерпілого, а також існує ризик повторного вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 вчинив корисливий злочин в період іспитового строку, офіційно не працевлаштований, не має законних джерел прибутку, в його оточенні не має осіб, які б змогли його забезпечувати і бути стримуючим фактором від вчинення злочину. Прокурор просила врахувати відомості про репутацію обвинуваченого, який є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів та стосовно останнього перебуває інше кримінальне провадження на розгляді у Нікопольському міськрайонному суді.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явився. Прокурором від його імені надана заява відповідно до якої, останній вважав за можливе призначити справу до відкритого судового розгляду. Нових доказів суду не надав. Будь-яких клопотань не заявляв. Цивільний позов потерпілим не заявлений у кримінальному провадженні. При розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 також вважали за можливе призначити кримінальне провадження до відкритого судового розгляду одноособово головуючим суддею. Нових доказів суду сторона захисту не надала. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вони вважали, що прокурором не наведено доводів на підтвердження існування хоча б одного з ризиків, на які він послався у клопотанні. ОСОБА_3 повідомив, що він взагалі не вчиняв інкримінований злочин, оскільки сплатив кошти за пляшку квасу, яку взяв у холодильнику і він зацікавлений як найшвидше розглянути кримінальне провадження по суті, тому навіть наміру не має переховуватися від суду. Після звільнення його з під варти, він з`являвся до суду, проживає за адресою реєстрації і навіть працевлаштувався на кондитерську фабрику «Стимул». Не впливав і не буде впливати на потерпілого і свідка у кримінальному провадженні. Він мешкає разом з цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , за якою просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але лише в нічний час доби, щоб мати змогу працювати.

Згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зібрано достатньо даних для розгляду кримінального провадження у судовому засіданні. Провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду. Обвинувальний акт відповідає матеріалам слідства і вимогам ст. 291 КПК України. Процесуальних порушень, які перешкоджають розгляду провадження в суді не встановлено. Тому, провадження слід призначити до судового розгляду у формі відкритого судового засідання одноособово головуючим суддею, за згодою обвинуваченого, з викликом у судове засідання сторін кримінального провадження. Цивільний позов у проваджені не заявлений.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.315 КК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, враховуючи відомості про його репутацію та ту обставину, що інкримінований йому злочин, мав місце в період випробувального терміну стосовно обвинуваченого за попереднім вироком суду. Суд також вважає можливим ризик у вигляді впливу на свідків та потерпілого. Однак, прокурором не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, які існують.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. В рішенні Європейського суду від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, зазначено, що для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Враховуючи те, що обвинувачений особисто з`явився до суду після звільнення його з під варти, по закінченню строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказує на те, що на теперішній час, ризик переховування від суду є мінімальним. Щодо ризику впливу на свідка і потерпілого то він є, однак потерпілі і свідки до теперішнього часу не повідомляли про вплив на них з боку обвинуваченого. Крім того, обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає разом з цивільною дружиною, маючи засоби для свого існування, тому, на думку суду, для запобігання зазначеним ризикам, достатньо обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого - у вигляді домашнього арешту.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

На думку суду, запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту цілодобово, за місцем постійного проживання обвинуваченого, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти вчиненню ним нових злочинів, оскільки обвинувачений не довів ту обставину, що він працює офіційно і має регламентований робочий час. При цьому суд вважає також необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити до відкритого судового розгляду одноособово головуючим суддею кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2025 року за №0000062 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.4 ст.186 КК України на 07 травня 2025 року о 10 годині, з викликом в судове засідання сторін кримінального провадження, свідка відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, тобто до 27 червня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. Не відлучатися цілодобово з місця постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти прокурора та суд про зміну місця фактичного проживання, роботи.

4. Утриматися від спілкування з потерпілим і свідками у кримінальному провадженні.

5. Здати у відповідні органи влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 27 червня 2025 року.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Копію ухвали направити начальнику ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя: ОСОБА_1