УХВАЛА

9 травня 2025 року

м. Київ

справа № 642/1023/23

провадження № 51-1951 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року щодо неї.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без дотримання положень цієї статті.

Положеннями частини першої статті 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак скарга не містить доводів, які є предметом розгляду суду касаційної інстанції відповідно до статей 412-414 та частини 1 статті 438 КПК.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджена наводить доводи, що стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело, на її думку, до незаконного засудження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Також, засуджена вказуючи про незаконність ухвали апеляційного суду не зазначає порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні судового рішення за результатами розгляду апеляції на вирок суду зважаючи на положення статей 404, 409, 419 КПК відповідно до яких, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній. ОСОБА_5 не наводить, які саме доводи апеляційної скарги залишилися поза увагою цього суду.

Тобто, у касаційній скарзі засуджена має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, допущено судами та навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Вимога до суду касаційної інстанції має відповідати вимогам статті 436 КПК. Однак засуджена просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, що не узгоджуються з приписами вказаної статті.

До того ж, всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК засуджена не долучила до касаційної скарги копії судового рішення, що оскаржується.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогамичастини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Суд роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року щодо неї, залишити без руху.

Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі, якщо недоліки не будуть усунені в цей строк, скарга буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3