Провадження № 1-кс/161/5573/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 вересня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000515 від 18.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000515 від 18.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України.

Свою скаргу мотивує тим, що він звернувся до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові з клопотанням про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024, однак постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20.06.2025 відмовлено у його задоволенні. Таким чином, не погоджуючись з рішенням слідчого, оскільки, на його думку, воно прийняте всупереч обставинам провадження та не відповідає вимогам КПК України, просить скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20.06.2025 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000515 від 18.07.2024 та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання від 21.08.2024 про залучення у якості потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні.

Крім того просить поновити строк на оскарження постанови слідчого від 20.06.2025 року, оскільки дізнався про існування даної постанови 15.09.2025 року під час допиту його як свідка у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав із підстав зазначених в ній та просив задовольнити, слідчий заперечив щодо задоволення скарги.

Старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 не з`явився, попередньо на адресу суду подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, оглянувши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд поновлює пропущений скаржником строк на оскарження постанови слідчого, оскільки він пропущений з поважних причин, що наведені у поданій скарзі.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 18.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000515 від 18.07.2024, звернувся з клопотанням про залучення його у якості потерпілого у вказаному вище кримінальному провадженні.

В свою чергу, за результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_3 постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20.06.2025 у його задоволенні відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, згідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Разом з цим, відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи зі змісту ч.5 ст.55 п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Вказана постанова про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні не відповідає зазначеним вимогам, оскільки належним чином не обґрунтована та не вмотивована.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч.1 ст.55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Фактично відповідно до вищевказаних вимог ч.5 ст.55 КПК України у постанові не наведено достатніх мотивів прийняття саме такого рішення з його належним обґрунтуванням щодо порушеного заявником питання, яке він обґрунтовує відповідними судовими рішеннями. Натомість, постанова містить загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, відсутності даних про причинний зв`язок із можливими неправомірними діями та можливим заподіянням шкоди особі, які належним чином не обґрунтовані з посиланням на здобуті під час розслідування докази та норми процесуального закону. Вищевказані питання фактично не знайшли свого вирішення у постанові слідчого і як результат - законодавча вимога щодо вмотивованості постанови слідчого при її винесенні не була дотримана в повній мірі, з огляду на те, що у такому рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні заявниці потерпілим, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, як того вимагає ч.5 ст.55 КПК України.

Отже, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені обставини, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України.

Доводи заявника є обґрунтованими, а тому в даному випадку порушені процесуальні права підлягають захисту, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині відмови у визнанні потерпілим.

Таким чином, з метою усунення зазначених вище порушень за наслідками розгляду відповідного клопотання слідчий суддя вважає достатнім зобов`язати слідчого повторно розглянути подане заявником клопотання з дотриманням вимог КПК України та прийняти за результатами розгляду обґрунтоване процесуальне рішення та повідомити про це заявника.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 , раніше неодноразово звертався з клопотанням про залучення його у якості потерпілого у вказаному вище кримінальному провадженні.

Ухвалами слідчих суддів Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 року, 27.01.2025 року та 18.06.2025 року, постанови від 29.08.2024 року, 05.11.2024 05.02.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим скасовані .

Тому на думку слідчого судді, старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 фактично продубльовано постанову від 20.06.2025 року із постанов від 29.08.2024 року, 05.11.2024 05.02.2025 року.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 26, 55, 110, 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000515 від 18.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 20.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000515 від 18.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого, та повідомити про результати розгляду заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1