Справа № 206/4533/25
Провадження № 1-кс/206/1002/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця м. Дніпропетровськ, із вищою освітою, не одруженого, на утриманні непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця в посаді стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти прикомандированого до 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «матрос», раніше судимого:

10.11.2021 вироком Амур- Нижньодніпровського районного суду за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки із звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

07.10.2022 вироком Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки із звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

15.02.2023 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді п`яти років двох місяців позбавлення волі,

24.05.2023 вироком Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути покаранням у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та остаточно визначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

30.05.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дтпропетровсъкої області звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2023 на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом. Невідбута частини покарання становить 3 роки 10 місяців 1 день,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ відділення поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської спеціалізованої сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в проваджені СВ відділення поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 15.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Так слідством встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її в посаді стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти, прикомандированим до 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та, достовірно знаючи, що на всій території України, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ЇХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжений, а востаннє - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 № 478/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-1Х-до 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року, будучи звільненим умовно достроково від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2023 на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом з не відбутою частиною покарання 3 роки 10 місяців 1 день, порушив вимоги умовно - дострокового звільнення та знову, повторно, вчинив корисливий злочин за наступних встановлених досудовим розслідуванням обставин, коли 15 серпня 2025 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння за місцем мешкання раніше йому знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , побачив також раніше знайомого йому вітчима останньої - потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримав в руках належний йому мобільний телефон марки «Redmi 9» з встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером « НОМЕР_2 », в момент чого у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону, визначивши його предметом свого злочинного посягання, реалізуючи який ОСОБА_5 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, поспіхом став наближатись до потерпілого, який, побачивши ОСОБА_5 , поклав мобільний телефон до кишені надягнутої на ньому кофти, на що ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_9 сховав мобільний телефон до кишені, впритул наблизився до останнього та одразу повалив його на землю, при цьому хаотично наносивши ОСОБА_9 удари кулаками обох рук по обличчю, голові, тулубу та нижнім кінцівкам, до моменту коли мобільний телефон випав з кишені, після чого ОСОБА_5 одразу схопив його та, не реагуючи на крики потерпілого «Отдай телефон!», втік з місця вчинення кримінального правопорушення, отримав таким чином можливість розпоряджатися відкрито викраденим чужим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 4000,00 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами:

- протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.08.2025; - протоколом огляду місця події від 15.08.2025 року; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.08.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.08.2025;

- зібраними матеріалами по кримінальному провадженню в цілому.

16.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідчим СВ відділення поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратурою у сфері оборони Східного регіону було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція статті, якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи про реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду;

- про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може вмовляннями, чи іншими способами з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно вплинути на потерпілих та свідків, щодо їх показань відносно нього, оскільки він знає місце їх роботи, що в подальшому негативно вплине на хід досудового розслідування;

- про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та будучи звільненим від відбуття покарання з випробувальним терміном, знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину, зокрема проти власності, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Застосування, на думку слідчої, до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані вище обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Відтак слідча просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Слідча у судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила його задовольнити та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» в Дніпропетровській області.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що телефон він не брав, так як має свій, ні від кого він не переховувався, бо він має своє житло, з Таісією він разом проживав, як співмешканці, а потерпілий не доводиться їй батьком, також зазначив що він далі бажає воювати.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 заперечував проти застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підзахисного, тримання під вартою, мотивуючи це тим, що в клопотання взагалі не заявлено де сторона обвинувачення просить тримати під вартою особу, також підзахисний не переховувався від слідчих органів, що спростовує вказані ризики в клопотанні, тому вважає клопотання не обґрунтованим та не вмотивованим.

Заслухавши прокурора, думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, за вказаним фактом 15.08.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини за ч. 4 ст. 186 КК України відносяться до категорії тяжких.

На підставі зібраних доказів, 16.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.08.2025 року; протоколом огляду місця події від 15.08.2025 року; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.08.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.08.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.08.2025 року, рапортами співробітників відділення поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області та іншими матеріалами.

Згідно з вимогами п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріалами клопотання доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Зокрема про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція статті, якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи про реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може вмовляннями, чи іншими способами з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно вплинути на потерпілих та свідків, щодо їх показань відносно нього, оскільки він знає місце їх роботи, що в подальшому негативно вплине на хід досудового розслідування. Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та будучи звільненим від відбуття покарання з випробувальним терміном, знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину, зокрема проти власності, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Крім того, згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 є неодноразово судимою особою та підозрюється у вчиненні злочину будучи звільненим від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Отже, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

При цьому на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Щодо місця утримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зазначити, що в матеріалах справи є підтверджуючі документи, що останній на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є військовослужбовцем в посаді стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти прикомандированого до 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «матрос», тому відповідно його утримання повинно бути на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 199, 309, 369- 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2025 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк до 60 діб, тобто до 14 жовтня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 серпня 2025 року.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить шістдесят днів, тобто до 14 жовтня 2025 року.

На підставі частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави підозрюваному не визначати.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захиснику та прокурору негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1