Справа №463/5985/25
Провадження №1-кс/463/5993/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій в кримінальному провадженні №0001867 від 22 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановила:

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою у якій просить скасувати постанову старшого слідчого ВРЗСТ слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 16 червня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні №0001867 від 22 листопада 2022 року за ч.1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування поданої скарги покликався на те, що СВ Львівським РУП №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2022 року за ч. 1 ст. 286 КК України. 4 червня 2025 року потерпілі звернулися до слідчого з клопотанням про проведення слідчого експерименту, однак оскаржуваною постановою від 16 червня 2025 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі.Зазначив, що для правильного формулювання запитань для проведення експертизи слід було попередньо призначити слідчий експеримент.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, подав до суду заперечення.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому слідчим суддею, прийнято рішення про розгляд скарги за фактичної явки сторін.

Заслухавши пояснення скаржника, проаналізувавши надані матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.

При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності слідчого під час досудового розслідування суд враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Як вбачається з доданих до скарги матеріалів, СВ Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001867 від 22.11.2022 року за ч. 1 ст. 286 КК України.

З доводів скарги встановлено, що у кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2022 року за ч. 1 ст. 286 КК України потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у порядку ст. 220 КПК України зверталися до слідчого із клопотанням від 01.04.2025 про проведення слідчого експерименту.

До матеріалів скарги скаржником долучено Висновок експерта № 24-6345 від 02.04.2025 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, оригінал якого направлено старшому слідчому ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 (а.с. 37).

Старший слідчий ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 неодноразово відмовляв у задоволенні аналогічних клопотань скаржника. Черговий раз постановою від 16 червня 2025 року знову у задоволенні такого клопотання відмовлено.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України параграф 1, статті 303-308.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

У відповідності до вимог статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, після подання клопотання, в порядку ст. 220 КПК України про виконання будь-яких процесуальних дій у слідчого/прокурора виникає обов`язок розглянути таке клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання, і задовольнити його за наявності відповідних підстав, а у разі відмови в задоволенні клопотання (повної, часткової) винести вмотивовану постанову, копію якої вручити особі (у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надіслати їй).

Слідчим суддею встановлено, що клопотання від 2 червня 2025 року отримане слідчим та за результатом розгляду якого останнім, винесено постанову від 16 червня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання.

Постанову слідчим мотивовано тим, що при матеріалах кримінального провадження наявні відеоматеріали, які були об`єктом експертних досліджень, а тому необхідності проведення слідчого експерименту не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 4 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження та під час досудового розслідування потерпілий має право: заявляти клопотання; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого проведення слідчих дій вказаних в клопотанні скаржника, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Однак, оскаржувана постанова не містить мотивів та їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України, з яких слідчий дійшов до такого висновку. Проведення слідчого експерименту може надати вихідні дані, які можуть бути необхідними експерту про повного та об`єктивного проведення експертного дослідження.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає вимоги скарги обґрунтованими та підставними, та відповідно такими що підлягають до задоволення.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу слідчого на тому, що судові рішення, які набрали законної сили в Україні є обов`язковими до виконання, в тому числі і слідчими.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК України зазначено перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309 КПК України, слідча суддя

постановив:

скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 16 червня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0001867 від 22.11.2022 року скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про проведення слідчого експеременту у кримінальному провадженні № 0001867 від 22.11.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_8