УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/6715/25

Провадження №1-кс/712/2579/25

22.05.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного володільця майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 ,

представника законного володільця майна, щодо якого вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він на виконання завдань співробітників спеціальних служб держави-агресора російської федерації здійснював збір та з використанням власного акаунта « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в інтернет-месенджері «Telegram» передав останнім інформацію щодо розташування військових частин та об`єктів критичної інфраструктури на території м. Черкаси та Черкаської області, для нанесення по ним ракетних ударів.

Як зазначено у клопотанні, у ході проведення слідчих дій, а саме допиту ОСОБА_6 в якості підозрюваного від 22.04.2025, останній дав показання, що 07.05.2024 він отримав від свого знайомого ОСОБА_4 в усній формі пропозицію стосовно виконання невідомої йому роботи у м. Києві. Прибувши до м. Києва, ОСОБА_6 відмовився від виконання роботи у зв`язку із необізнаністю стосовно особливостей та умов виконання цієї роботи. У подальшому, ОСОБА_6 повідомив, що після перегляду відеоматеріалу на офіційному сайті «СБУ» стосовно затримання груп осіб, які готували теракти у м. Києві у травні 2024 року, він зрозумів, що ці обставини збігаються та дуже схожі до обставин, в яких він повинен був приймати участь.

15 травня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 , за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук у ході якого виявлено та вилучено належний останньому мобільний телефон «Infinix HOT 40 PRO X6837» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 світло-бірюзового кольору із встановленою сім-картою з номером НОМЕР_3 .

Постановою від 15.05.2025 слідчого вищевказані предмети та речі, визнані речовими доказами.

Посилаючись на те, що з метою збереження речового доказу мобільного телефону «Infinix HOT 40 PRO X6837» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 світло-бірюзового кольору із встановленою сім-картою з номером НОМЕР_3 , вилучені під час проведення обшуку, для недопущення псування, зникнення, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження і пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні на нього арешту, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягала повністю.

Законний володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт та його представник категорично заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали в режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Черкаській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2. 4 ст. 111 КК України у ході здійснення якого, був проведений обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Infinix HOT 40 PRO X6837» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 світло-бірюзового кольору із встановленою сім-картою з номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 15.05.2025 виявлені та вилучені вказані предмети та речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Згідно з ч. 1, 2, 3, 4 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Відповідно до ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 171 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом, при цьому з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а також цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.

Також слідчий суддя зауважує, що згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Такі дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Частиною першою статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що доказами у даному кримінальному провадженні у рамках досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України є виявлені та вилучені 15.05.2025 під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон «Infinix HOT 40 PRO X6837» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 світло-бірюзового кольору із встановленою сім-картою з номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 .

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамках кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, вилучене у ході проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Infinix HOT 40 Pro X6837» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , cвітло-бірюзового кольору із встановленою сім-картою з номером НОМЕР_3 .

Попередити уповноважених осіб слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Черкаській області про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено 27.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_8