справа № 991/2939/22
провадження № 11-кп/991/113/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження строку дії обов?язків

11 липня 2025 року м. Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у кримінальному провадженні № 0000721 від 12 листопада 2020 року клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених вироком Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року на обвинуваченого:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кинашів Тульчинського району Вінницької області, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний, на час вчинення злочинів працював на посаді начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, працює викладачем спеціальних дисциплін землевпорядкування та кадастру у Немирівському фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну, з вищою освітою, одружений, не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

УСТАНОВИВ:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року:

- ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, строком на 1 (один) рік;

-відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_4 від покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності;

- ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, строком на 2 (два) роки та з конфіскацією належного йому майна;

-задоволено цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, на суму 11 597 260,96 грн та стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України 11 597 260,96 грн як відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 191 КК України.

Окрім того, вироком вирішені інші питання, передбачені вимогами ст. 374 КПК України (зокрема щодо початку строку відбування покарання, продовження дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, покладення процесуальних обов`язків, повернення грошової застави заставодавцю, стягнення процесуальних витрат, вирішено питання щодо речових доказів, скасування арешту та повернення майна, спеціальної конфіскації).

До набрання вироком законної сили залишено без змін запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у вигляді застави в розмірі 523 380 грн та покладено на нього такі процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися за межі м. Вінниці без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

08 липня 2025 року прокурор подав клопотання про продовження строку дії обов`язків, у якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили строк дії обов`язків, покладених на нього вироком Вищого антикорупційного суду від 27.05.2025 у справі № 991/2939/22.

Клопотання мотивоване тим, що:

-колегія суддів Вищого антикорупційного суду при винесенні вироку дійшла висновку про наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду до набрання вироком законної сили;

-на теперішній час заявлений стороною обвинувачення та підтверджений судом ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, не зменшився та продовжує існувати;

-ризик переховування від суду ОСОБА_4 обумовлюється суворістю покарання (розуміючи невідворотність призначеного покарання, яке пов`язане виключно з реальним і тривалим його відбуванням, обвинувачений може переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами). Обвинувачений ОСОБА_4 володіє паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 03.12.2018. Окрім того, ОСОБА_4 упродовж тривалого часу обіймав посаду начальника ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, а тому безумовно має широке коло знайомих, в тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів, та має реальні можливості покинути територію України, в тому числі шляхом незаконного перетину державного кордону, з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду;

-обставини провадження вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеному ризику та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні вимоги свого клопотання підтримала, просила його задовільнити з підстав, зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечили.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, суддя-доповідач доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 вироком Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року, підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою від 03липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 в частині, яка стосується інтересів обвинуваченого ОСОБА_4 , представника ОСОБА_8 в інтересах третьої особи ОСОБА_9 , представника ОСОБА_10 в інтересах третіх осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , представника ОСОБА_13 в інтересах третьої особи ОСОБА_14 , на вирок Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000721 від 12 листопада 2020 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України, суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, зокрема, вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подається клопотання.

Вказані вимоги прокурором при поданні клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , дотримано.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від суду.

Вичерпний перелік обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначено ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Згідно з абзацом дванадцятим п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України» (Заява № 5425/11) від 04 червня 2015 року зазначив: «...підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити». Таким чином, враховуючи зміст даного рішення у взаємозв`язку з вимогами національного законодавства, встановлення строку дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили спрямоване на забезпечення дієвості кримінального провадження як гарантія виконання покарання, призначеного судом, та є законним після ухвалення судом першої інстанції відповідного обвинувального вироку.

Щодо наявності ризику переховування ОСОБА_4 від суду, то стороною захисту не було належно обґрунтовано його зменшення чи відсутність, зокрема - зважаючи на стадію провадження.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, характер та ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується (злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, належить до умисних особливо тяжких корупційних злочинів, вчинений в особливо великих розмірах та за попередньою змовою групою осіб), з огляду на необхідність попередження ризику переховування його від суду, а також те, що на час подання клопотання вирок законної сили не набрав, суддя-доповідач доходить висновку, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 , який врахований судом першої інстанції при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді застави із покладенням на нього процесуальних обов`язків, не зменшився та продовжує існувати.

Щодо доводів сторони захисту про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 та, у зв`язку з цим, неможливості виконання ним процесуальних обов`язків визначених у вироку Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року, то стороною захисту не надано належного медичного висновку, який би вказував на неможливість виконання ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків, зокрема - носити електронний засіб контролю.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо неможливості продовження обов`язку не відлучатися за межі м. Вінниця без дозволу прокурора або суду у зв`язку з необхідністю виконання ОСОБА_4 трудових обов`язків. Стороною захисту не надано підтвердження наявності у нього триваючих трудових відносин із фермерським господарством «Нова Аграрна» та їх характер. Окрім того, стороною захисту надано копію наказу про звільнення ОСОБА_4 із ВСП «Немирівський фаховий коледж будівництва, економіки та дизайну Вінницького національного аграрного університету».

Окрім того, як було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники не зверталися в порядку передбаченого КПК України для отримання дозволу на залишення ним м. Вінниця.

Стороною захисту не було наведено інших доводів які могли б слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та продовженні строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 вироком Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року.

Таким чином, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , суддя-доповідач вважає необхідним продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього вироком Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; носити електронний засіб контролю; не відлучатися за межі м. Вінниці без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до набрання вироком законної сили чи прийняття іншого судового рішення щодо його обвинувачення по суті апеляційних скарг.

На підставі наведеного та керуючись статтями 177, 182, 194, 374, 401, 405, 532 КПК України, суддя-доповідач

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підставі вироку Вищого антикорупційного суду від 27 травня 2025 року на обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили чи прийняття іншого судового рішення щодо його обвинувачення по суті апеляційних скарг, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- носити електронний засіб контролю;

- не відлучатися за межі м. Вінниці без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1