Справа № 303/3034/25
1-кп/303/320/25
У Х В А Л А

27 травня 2025 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забрідь Великоберезнянського

району Закарпатської області, зареєстрованого та

проживаючого в

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

з участю: прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2023 року за № 0000412 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У ході судового розгляду від прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, яке вмотивував наступним.

ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, без можливості застосування ст. 75 КК України або ж ст. 69 КК України. Обгрунтованість пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 підтверджується: протоколами допитів свідків, письмовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. Вказані докази є вагомими та дають обгрунтовані підстави для обвинувачення вказаної особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. 04.04.2025 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.04.2025 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.04.2025 року включно без визначення розміру застави. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 30.04.2025 року відносно ОСОБА_3

Ст. 2 із 4

продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні та продовженні строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою та які на даний час не зменшилися і продовжують існувати. Зокрема ОСОБА_3 може переховуватись від суду, з огляду на те, що злочин, який інкримінується ОСОБА_3 є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою для та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від суду та має реальну можливість покинути територію України, а також переховуватись на території України. Також ОСОБА_3 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження та схиляти їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від надання показів стороні обвинувачення та суду. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких, так як ризик впливу на учасників кримінального провадження (в т.ч. свідків) існує не лише на етапі досудового розслідування кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом. Оцінюючи в сукупності викладене, застосування відносно обвинуваченого інших менш суворих запобіжних заходів не зможуть запобігти уникненню вищевказаних ризиків з боку ОСОБА_3 , а тому враховуючи те, що ОСОБА_3 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, тобто даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 вказаного запобіжного заходу, не встановлено, є необхідним продовжити ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , яке просив задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що військово-лікарською комісією його направлено на стаціонарне лікування з проблемою погіршення слуху, тому йому необхідно лікуватися з цієї причини.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного, просила застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, які мають значення для його вирішення, заслухавши думки та заперечення учасників судового розгляду з приводу цього клопотання, суд прийшов до наступного.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 до 28.06.2025 року включно без визначення розміру застави.

До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання

Ст. 3 із 4

суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (п.35, 51 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, у тому числі, наявність обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Зокрема, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочину), чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на свідків або інших учасників судового розгляду, які на даний час не допитані в суді.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, не зменшилися, а тому жоден із інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, наявність яких була встановлена судом при застосуванні та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2025 року та Мукачівського міськрайонного суду від 30 квітня 2025 року.

Згідно вимог ч. 8 ст. 176 КПК Украни, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

За таких обставин стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Доводи сторони захисту щодо застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з підстав погіршення стану здоров`я обвинуваченого (проблеми зі слухом), з урахуванням відсутності доказів цього та характеризуючих особу обвинуваченого відомостей, судом відхиляються, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде забезпечувати виконання

Ст. 4 із 4

обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам обвинуваченого здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до 25 липня 2025 року включно.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Головуючий ОСОБА_1