У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2025 року м. Ужгород
Адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна. Мотивуючи дане клопотання вказує на те, що восени 2023 року, ОСОБА_3 надала покористуватися автомобіль марки Кіа Ceed своєму знайомому ОСОБА_5 , який у свою чергу, 17.10.2023 року потрапив на даному транспортному засобі у ДТП. По даному факту було порушено кримінальне провадження, яке наразі ще перебуває на досудовому розслідуванні за ч.1 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2023 року накладено арешт на автомобіль марки Кіа Ceed, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2024 року частково скасовано арешт накладений на вказаний автомобіль, проте лише в частині заборони користування вказаним вище транспортним засобом.
Зазначає, що з моменту накладення арешту на автомобіль минуло вже понад півтора роки, справа не розслідується і знаходиться в «глухому куті». ОСОБА_3 фактично позбулася автомобіля, оскільки такий арештований, будь-яке відшкодування шкоди також не отримала, оскільки справу не скеровано до суду та не встановлено винуватця ДТП, підозра нікому не оголошена, користуватися транспортним засобом не може через значні пошкодження. Не маючи жодного відношення до ДТП, ОСОБА_3 немає можливості використовувати всі правомочності власника через накладений арешт.
Вважає, що подальша потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - відпала, оскільки із автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії, санкція статті за якою порушено справу не передбачає конфіскації, злочин є нетяжким, необережним, ДТП не призвело до тяжких тілесних ушкоджень чи смертей людей, державі не завдано жодної шкоди, а відтак подальше обмеження ОСОБА_3 у реалізації права власності буде незаконне, необґрунтоване і не відповідатиме меті арешту. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що арештований автомобіль не належить учасникам ДТП.
З урахуванням наведеного просить арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2023 року на автомобіль марки Кіа Сееd, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 - скасувати повністю.
Власник майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без їх участі, клопотання просить задовольнити.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Підставою накладення арешту на нерухоме майно, судом було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було для забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Власник та володілець майна не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2024 року частково скасовано арешт накладений на вказаний автомобіль, проте лише в частині заборони користування вказаним вище транспортним засобом.
Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .
Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. При цьому, як зазначає слідчий органу досудового розслідування ОСОБА_7 у поданій до суду письмовій заяві від 10.06.2025 року , всі необхідні експертизи з арештованим автомобілем KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 проведені, підстав для подальшого застосування заходів кримінального провадження щодо транспортного засобу немає.
Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони».
Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» констатовано, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На підставі наведеного, враховуючи тривалість досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні арешту щодо автомобіля Кіа Сееd, р.н. НОМЕР_1 відпала потреба.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. 2, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 27 .10.2023 року у справі №308/17894/23 (1-кс/308/4860/23) , як захід забезпечення у кримінальному провадженні №0000481 від 18.10.2023 року у вигляді заборони відчуження та розпорядження автомобілем KIA CEED, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.06.2025 року о 15 год. 15хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1