ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4584/25
Провадження № 1-кс/362/447/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
23.06.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді, цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що 22.06.2025 до ЧЧ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення на лінію "102" від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в громадському закладі, а саме в приміщенні готельно-ресторанного комплексу «Садиба Бабай», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Зарічна, буд. №2, невстановлені особи вчинили бійку в ході якої пошкоджено майно закладу (ІТС ІПНПУ №9513 від 22.06.2025)
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 червня 2025 року приблизно о 23 год. 20 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_9 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні готельно-ресторанного комплексу «Садиба Бабай», що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Зарічна, буд. №2 з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, розуміючи протиправність своїх дій і їх скоєння в громадському місці, проявивши особливу зухвалість, бажаючи протиставити себе суспільству та самоствердитись за рахунок цього, реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку, вчинене групою осіб, у присутності інших осіб, усвідомлюючи при цьому, що вони знаходяться у громадському місці, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, на фоні раптово виниклих не приязних відносин безпричинно розпочали бійку з відвідувачами готельно-ресторанного комплексу «Садиба Бабай», що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Зарічна, буд. №2.
Попри неодноразові зауваження інших відвідувачів, працівників готельно-ресторанного комплексу «Садиба Бабай», а також інших осіб, які намагалися припинити правопорушення, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 не реагували та продовжили здійснювати хуліганські дії групою осіб, цим самим грубо порушуючи громадський порядок.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які діяли з особливою зухвалістю, робота готельно-ресторанного комплексу «Садиба Бабай», що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Зарічна, буд. №2 була припинена.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діяли з особливою зухвалістю, робота готельно-ресторанного комплексу «Садиба Бабай», що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Зарічна, буд. №2 була припинена.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
22.06.2025 старшим слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 22.06.2025 вручено підозрюваному ОСОБА_12 .
Слідчим в клопотанні вказано, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а тому останній може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, відповідно до п. ч. 1 ст. 177 КПК України; підозрюваний може вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також відсутня можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити. Які були підстави щодо затримання підозрюваного ОСОБА_5 , якій самостійно з`явився до відділу поліції та якого там було затримано на підставі ст. 208 КПК України, слідчому судді надати відповідь не змогли.
ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки він із ОСОБА_9 та ще чоловік п`ять, після того, як вони відвезли до лікарні ОСОБА_13 , який був поранений у ногу, вони всі поїхали до відділу поліції де ще годину чекали коли до них виїдуть працівники поліції, а потім їх в кабінеті у слідчого одразу затримали.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, а спростовуються тим, що його підзахисний самостійно з`явився до відділу поліції, що спростовує доводи сторони обвинувачення щодо переховування його підзахисного, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, що також спростовує доводи щодо вчинення нового кримінального правопорушення. Також має постійне місце проживання де характеризується з позитивної сторони, алкогольними напоями не зловживає, сварок не вчиняє. З початку повномасштабного вторгнення рф в Україну приймав участь на добровольчих засадах у територіальній обороні Глевахівської селищної територіальної громади, за що отримав подяку від селищного голови у квітні 2022 року, а також отримав подяку за вагомий особистий внесок мужність і самовідданість від командира в/ч НОМЕР_1 в 2023 році. На даний час влаштовується на роботу в охоронну службу у м. Києві. Крім того, просив звернути увагу на обставини, що вони оборонялися та захищали себе.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, підтримав другого захисника та зазначив, що його підзахисний жодного разу до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, тощо. Крім того, його підзахисного взагалі не мали права затримувати на підставі ст. 208 КПК України, оскільки він не переховувався, а самостійно з`явився до відділу поліції де ще годину очікували на поліцейських, після чого їх одразу у кабінеті затримали.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.06.2025 року, 22.06.2025 року, о 03 годині 00 хвилин, (фактичний час затримання) за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Покровська, 1 в приміщенні кабінету № 43 СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як підставу затримання у протоколі зазначено 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (а.с. 45-48).
22.06.2025 року старшим слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 22.06.2025 року вручено підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 (а.с.159-162).
Згідно клопотання обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України підтверджується протоколом огляду місця події від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.06.2025; протоколом затримання особи ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні злочину від 22.06.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 22.06.2025; протоколом затримання особи ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину від 22.06.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.06.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_14 від 22.06.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 22.06.2025; протоколом пред`явлення дня впізнання особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_14 від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.06.2025; протоколом пред`явлення дня впізнання особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_15 від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.06.2025; протоколом пред`явлення дня впізнання особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_16 від 22.06.2025; протоколом пред`явлення дня впізнання особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_16 від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 22.06.2025; протоколом пред`явлення дня впізнання особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_17 від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 22.06.2025; протоколом пред`явлення дня впізнання особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_18 від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 22.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 22.06.2025; протоколом огляду документів від 22.06.2025 року; повідомленням про підозру ОСОБА_9 від 22.06.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_12 від 22.06.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_10 від 22.06.2025; та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , згідно клопотання слідчого, є наступні фактори, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого та свідків, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому відсутня можливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
Вирішуючи вищезазначене клопотання прокурора, слідчий суддя виходить з положень ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.
Згідно з ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: - здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; - перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження; - враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.
Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного.
Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.
Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.
Вказана судова практика закріплена листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».
Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 ; його вік, а саме молодий та стан здоров`я те що він тяжких захворювань не має, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, те що він має постійне місце проживання, де характеризується позитивно (а.с.170); не одружений, враховуючи його молодий вік, що підтверджує міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання;влаштовується на роботу у службу охорони; з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну приймав участь на добровольчих засадах у територіальній обороні Глевахівської селищної територіальної громади, за що отримав подяку від селищного голови у квітні 2022 року, а також отримав подяку за вагомий особистий внесок мужність і самовідданість від командира в/ч НОМЕР_1 в 2023 році (а.с.170) те, що він раніше не судимий (а.с.58); сприяє досудовому слідству,компрометуючих матеріалів на ОСОБА_5 прокурор та слідчий не володіє, як і відсутні докази, хто є власником майна, куди просить застосувати запобіжний захід, прокурор та його згоду на це, а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором, слідчим наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Оцінюючи обґрунтованість вказаних прокурором ризиків, з числа, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що не вжиття заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, про який заявлено клопотання, зумовить невиконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків при пред`явленні підозри та негативно вплине на дієвість цього провадження.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
З огляду на вказане, беручи до уваги Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України» у якому вказано, що ризик того, що особа примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.
Враховуючи те, що у матеріалах, які долучені до вказаного клопотання про обрання запобіжного заходу та надані слідчому судді, відсутні переконливі дані про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на когось із осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою змусити їх змінити покази, а також те, що свідки під час їх допиту у ході досудового розслідування підлягають повідомленню про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, а під час судового провадження будуть приведені до присяги та повторно повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, а також потерпілий є представником готельно-ресторанного комплексу «Садиба Бабай», доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підлягають критичній оцінці слідчим суддею.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України» вказано, що ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчим суддею критично оцінюється ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не було надано доказів, що до нього раніше застосовувались запобіжні заходи, умови яких він порушував, а також спростовується тим, що після того, як він відвіз друга до лікарні одразу з`явився до поліції.
Прокурором та слідчим, окрім того, не підтверджено ризиків передбачених п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, щодо вчиненнянового кримінального правопорушення, оскільки спростовується тим, що ОСОБА_5 не знятих та непогашених судимостей, а також про вчинення ним у минулому адміністративних та кримінальних правопорушень, відомості відсутні.
Відповідно до змісту ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Таким чином, прокурором та слідчим не доведено обставини які б свідчили про наявність ризиків які дають їм достатні підстави вважати, що щодо підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи із засади законності кримінального провадження, передбаченої ст. 9 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для відмови у задоволенні такого клопотання.
Крім того, згідно зі ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Як вбачається із протоколу затримання від 22.06.2025 року, 22.06.2025 року, о 03 годині 00 хвилин, (фактичний час затримання) за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Покровська, 1, що є адресою відділу поліції№1, в приміщенні кабінету № 43 СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як підставу затримання у протоколі зазначено 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (а.с. 45-48).
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в цей же день, а саме 22.06.2025 року самостійно з`явився до відділу поліції, що також підтверджується і протоколом затримання, а тому підстав передбачених ст. 208 КПК України для затримання останнього були відсутні.
Так як підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був затриманий на підставі ст.208 КПК України і на даний час утримується під вартою, а при розгляді клопотання не встановлено підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу, підозрюваного слід негайно звільнити з-під варти із зали суду, якщо в установі, в якій ОСОБА_5 утримується під вартою, відсутнє інше судове рішення, яке прямо передбачає тримання ОСОБА_5 під вартою.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 181, 183, 184, 194, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на відділ поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.
На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошено 30.06.2025 року.
Слідчий суддя ОСОБА_22