У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 12.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодження прокурора, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

1) предмет чорного кольору зовні схожий на пневматичну зброю з наявними на ній позначеннями «Dragon GRS» та «75-1C 23221 Made in Spain», яку було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору з нанесенням відповідних надписів;

2) предмети зовні схожі на пневматичні набої у кількості 16 шт., які поміщено до спец пакету НПУCRI1125791.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0001425 від 12.07.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 12.07.2025 о 11:16 год. на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 , мешканець будинку АДРЕСА_2 ( ОСОБА_5 ) навмисно здійснив один постріл в собаку заявника ( ОСОБА_6 ) в результаті чого тварина загинула.

12.07.2025, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України з метою врятування майна, яке може слугувати речовим доказом в даному кримінальному провадженні, було проведено обшук приватного будинку та інших приміщень на даній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході якого було виявлено та вилучено: 1) предмет чорного кольору зовні схожий на пневматичну зброю з наявними на ній позначеннями «Dragon GRS» та «75-1C 23221 Made in Spain», яку було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору з нанесенням відповідних надписів; 2) предмети зовні схожі на пневматичні набої у кількості 16 шт., які поміщено до спец пакету НПУCRI1125791.

12 липня 2025 року вилучені речі, а саме: 1) предмет чорного кольору зовні схожий на пневматичну зброю з наявними на ній позначеннями «Dragon GRS» та «75-1C 23221 Made in Spain», яку було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору з нанесенням відповідних надписів; 2) предмети зовні схожі на пневматичні набої у кількості 16 шт., які поміщено до спец пакету НПУCRI1125791 визнано речовим доказом, так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

Враховуючи вищевикладене, слідчий стверджує, що у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав заяв про розгляд без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як установлено з матеріалів клопотання, Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001425 від 12.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що: «12.07.2025 о 11:16 год. на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 , мешканець будинку АДРЕСА_2 ( ОСОБА_5 ) навмисно здійснив один постріл в собаку заявника ( ОСОБА_6 ) в результаті чого тварина загинула».

Згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2025 року, а саме приватного будинку та інших приміщень на даній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , в ході такого було виявлено та вилучено: 1) предмет чорного кольору зовні схожий на пневматичну зброю з наявними на ній позначеннями «Dragon GRS» та «75-1C 23221 Made in Spain», яку було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору з нанесенням відповідних надписів; 2) предмети зовні схожі на пневматичні набої у кількості 16 шт., які поміщено до спец пакету НПУCRI1125791.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 12.07.2025 року приватного будинку та інших приміщень на даній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1) предмет чорного кольору зовні схожий на пневматичну зброю з наявними на ній позначеннями «Dragon GRS» та «75-1C 23221 Made in Spain», яку було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору з нанесенням відповідних надписів;

2) предмети зовні схожі на пневматичні набої у кількості 16 шт., які поміщено до спец пакету НПУCRI1125791.

Постановою слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 12.07.2025 року вищевказані речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0001425 від 12.07.2025року

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучені речі є знаряддям злочину, зберегли на собі сліди правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 12.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події від 12.07.2025 року в приватному будинку та інших приміщень на даній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

1) предмет чорного кольору зовні схожий на пневматичну зброю з наявними на ній позначеннями «Dragon GRS» та «75-1C 23221 Made in Spain», яку було поміщено до поліетиленового пакету білого кольору з нанесенням відповідних надписів;

2) предмети зовні схожі на пневматичні набої у кількості 16 шт., які поміщено до спец пакету НПУCRI1125791.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1