Справа № 675/875/25
Провадження № 1-кп/675/112/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000838 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, рнокпп НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 13 березня 2025 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , під час огляду речей батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявив багнет-ніж військового зразка з чохлом до нього. Після цього того ж дня ОСОБА_4 забрав вказаний багнет-ніж з чохлом собі та поклав його до речового ящика свого автомобіля марки «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_2 .

У подальшому ОСОБА_4 умисно, протиправно, в порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-XII, п.п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, розділів ІІ та ІІІ «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, розуміючи, що знайдений ним багнет-ніж є холодною зброєю, а саме: військовою бойовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, багнет-ножем «6?5» до автомата «АК-74» та «АК-74М», почав транспортувати його при собі у речовому ящику автомобіля марки «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_2 , здійснюючи ним поїздки по території Ізяславської міської громади Шепетівського району Хмельницької області, вчинивши таким чином незаконне носіння холодної зброї.

01 травня 2025 року близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_4 , рухаючись за кермом автомобіля марки «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_2 , по вул. Миколи Микитюка у м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області та транспортуючи при цьому в речовому ящику зазначений багнет-ніж, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області. Під час перевірки документів на запитання щодо наявності заборонених речей ОСОБА_4 дістав з-під верхнього одягу та надав для огляду вказаний багнет-ніж, який безпосередньо перед цим забрав із речового ящика автомобіля та заховав за одяг із метою приховування від працівників поліції.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковане за ст. 263 ч. 2 КК України як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

29 травня 2025 року начальник Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Істотною для даного кримінального провадження обставиною також визнано наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження.

Крім того, сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме: за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_3 укладену угоду підтримали.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню із наступних підстав.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, свою винуватість він визнав повністю, його дії за ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковано вірно, дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Витрати на залучення експерта у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2025 року між начальником Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Речові докази багнет-ніж з чохлом до нього, який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, конфіскувати в дохід держави шляхом направлення даного майна на потреби Збройних Сил України.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року на багнет-ніж з чохлом до нього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп судових витрат за проведення судової експертизи зброї.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1