ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/692/25 Справа № 711/8622/24 Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 31.07.2025 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 10.09.2024 р. по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисниця ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, визнати обвинуваченого ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та виправдати його, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення не доведено того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До відкриття апеляційного провадження за наявною в матеріалах провадження апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_3 встановлено, що скарга не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Згідно вимог ст. 396 КПК України, крім іншого в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Апеляційна скарга захисниці подана без додержання вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, а саме в апеляційній скарзі зрозуміло не викладені вимоги захисниці та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Зокрема, захисниця ОСОБА_3 в прохальній частині апеляційної скарги просить скасувати вирок, визнати ОСОБА_4 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та виправдати його, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.

Викладені вимоги не відповідають вимогам КПК України і не відносяться до повноважень суду апеляційної інстанції.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 407 КПК України до повноважень апеляційного суду належить:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Отже скасувати вирок місцевого суду та виправдати особу, яку суд визнав винною, не передбачено повноваженнями апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги захисниці, вона не погоджується з доведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_4 , а відтак в апеляційній скарзі не йде мова про підстави, передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Таким чином, в апеляційній скарзі зрозуміло та однозначно не викладені вимоги захисниці та їх обґрунтування із зазначенням того, яке рішення може прийняти апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачене конкретними вимогами КПК України.

Наведені недоліки апеляційної скарги перешкоджають прийняттю рішення про відповідність апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК України та вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження за цією скаргою.

Згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 396, 398 та 399 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 31.07.2025 р. - залишити без руху.

Надати захисниці ОСОБА_3 строк 10 (десять) днів з дня отримання нею копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2