Справа № 466/3814/25
Провадження № 1-кп/466/639/25
У Х В А Л А

12 червня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференції з закладом Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня м. Львова» клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом у кримінальному провадженні № 0000055 від 02.02.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000055 від 02.02.2025 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 01.02.2025, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи біля аптеки «Копійка», що за адресою: м. Львів, проспект В. Чорновола, 67, в результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , удари своєю правою рукою в його праву частину обличчя, а саме ока, від чого потерпілий впав на сходи, чим спричинив ОСОБА_6 , наступні тілесні ушкодження: рани у лобно-скроневій ділянці справа, в ділянці підборіддя, садна на чолі справа, у виличній ділянці справ, в ділянці нижньої щелепи справа, на підборідді, на лівій і праві кистях, синці на чолі справа, у правій навколоочній ділянці, в ділянці нижньої щелепи справа, в ділянці підборіддя справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №119 від 18.02.2025 відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено обставини, які дали підстави вважати, що ОСОБА_4 під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України перебував у неосудному стані.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №599 від 18.04.2025, ОСОБА_4 , в період інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_4 страждає психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад із звичайним наглядом, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно - небезпечних діянь, відповідно до ст. 92 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 не заперечив щодо застосування до останнього примусових заходів медичного характеру.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 щодо застосування примусових заходів медичного характеру поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього заперечив, зазначив, що не являється психічно хворим.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується матеріалами справи у їх сукупності, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР, згідно якого виявлене кримінальне правопорушення, а саме 01.02.2025 у відділ поліції №1 Львівське районне управління поліції №1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 01.02.2025 о 18:00 год., за адресою: м. Львів, проспект В. Чорновола, 67 його сусід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час словесного конфлікту наніс декілька ударів кулаком в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження. Діагноз: множинні забої тканин лобової ділянки навколоорбітальної та виличної ділянки зліва, забійна рана підборіддя;

- повідомленням на лінію «102»;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення;

- висновком експерта №70;

- консультативними висновками спеціалістів;

- протоколом проведення слідчого експерименту;

- завіреною копією медичної карти;

- висновком експерта №119 додатковим;

- довідкою з психо та нарко диспансеру;

- вимогою про судимість;

- висновком судово-психіатричної експертизи;

- відповіддю з ШРА щодо опікунства.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №599 від 18.04.2025, ОСОБА_4 , в період інкримінованих йому дій страждав хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд погоджується з правильністю кваліфікації його дій на стадії досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно ч. 1, 3 до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1.надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2.госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3.госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4. госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Виходячи з положень п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру. Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене КК України, у стані неосудності, та психічний стан його здоров`я на даний час позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, беручи до уваги тяжкість вчиненого діяння, стосовно ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття.

Обставини, які згідно вимогами ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

За вищевказаних обставин, клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000055 від 02.02.2025 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.395, 506, 508, 512-514, 516 КПК України, ст.92-94 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1