УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 991/4914/25

провадження № 51 - 2253 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 травня 2025 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2025 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 травня 2025 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора повернуто з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу слідчого судді повернуто особі, яка її подала, на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень

в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати, окрім ухвали суду апеляційної інстанції, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 травня 2025 року, однак відповідно до ст. 424 ч. 4 КПК України ухвала слідчого судді не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, при цьому оскарженню в касаційному порядку підлягає ухвала апеляційного суду, якою повернуто апеляційну скаргу.

Крім того, ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі посилається на незаконність ухвали апеляційного суду, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить належних доводів на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України, з урахуванням того, що оскаржуваною ухвалою повернуто його апеляційну скаргу з тих підстав, що відсутнє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).

Відповідно до приписів ст. 427 ч. 2 п. 5 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Такі вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з повноваженнями касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, та відповідати наведеним у ній обґрунтуванням. Відповідно до норми цієї статті, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалу апеляційного суду, при цьому постановити нове рішення, яким уповноважити осіб офісу Генеральної прокуратури порушити кримінальне провадження проти ОСОБА_5 , такі вимоги суперечать ст. 424 КПК України в частині оскарження ухвали слідчого судді і постановлення нового рішення та змісту ст. 436 КПК України, а тому касаційну скаргу в цій частині необхідно уточнити.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.

Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3