Номер провадження: 11-сс/813/897/25
Справа № 522/8753/25 1-кс/522/2815/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000617 від 21.04.2025 рокуза апеляційною скаргою прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2025 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянину України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України,

встановив:

У провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000617 від 21.04.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України, за обставин, викладених у клопотанні органу досудового розслідування.

21.04.2025 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України та 22.04.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Слідча СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого відмовлено та підозрюваному обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною залишати житло у період часу з 23:00 год. до 06:00 год., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 19.06.2025 року.

Обґрунтовуючи рішення про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення та ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, врахував відомості про особу підозрюваного, та дійшов до висновку про достатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки органом досудового розслідування та прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор вважає, що при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею не надано належної оцінки наявним і зазначеним у клопотанні ризикам, а саме: можливості підозрюваного переховування від органу досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення. Також прокурор вважає, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, який офіційно не працює, раніше судимий, а на теперішній час відносно ОСОБА_6 на розгляді Доброславського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт за ч.1 ст.121 КК України, в якому останнього звільнено з-під варти та зупинене кримінальне провадження у зв`язку із проходженням останнім військової служби за призовом під час мобілізації.

Прокурор стверджує, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не здатне забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків та не може запобігти існуючим ризикам.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, повідомивши про факт порушення підозрюваним 26.04.2025 року покладеного в межах домашнього арешту обов`язку, а саме не залишати житло у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Підозрюваний та захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

В умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення у учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні/продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

За результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмовив у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Приймаючи рішення про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та з достатньою повнотою мотивував своє рішення.

Доводи прокурора про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки протягом дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, правоохоронні органи виявили факт порушення підозрюваним умов домашнього арешту 26.04.2025 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки на підтвердження даних обставин прокурор не надав доказів.

Неявка прокурора до суду апеляційної інстанції та не забезпечення явки підозрюваного, який знаходиться під контролем правоохоронних органів, на думку колегії суддів, можуть свідчити про втрату інтересу в органу досудового розслідування та прокурора стосовно питання щодо виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, здійснення дієвого контролю за поведінкою останнього та бажання забезпечити розгляд апеляційної скарги прокурора.

Враховуючі викладене, колегія суддів вважає, що на теперішній час відсутня нагальна потреба для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів звертає увагу прокурора на те, що у разі наявності підстав вважати, що раніше обраний підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, або підозрюваний дійсно порушив умови перебування під домашнім арештом, прокурор не позбавлений права звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про зміну раніше обраного запобіжного заходу в порядку ст.200 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 405,419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2025 року, якоюпідозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, в кримінальному провадженні №0000617 від 21.04.2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4