ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4295/24 Номер провадження 11-кп/814/1104/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09.12.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мала Виска Кіровоградської області, громадянки України, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої:

- вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 5 років 1 місяць позбавлення волі,

про приведення у відповідність вироків Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2023, вироку Ленінського районного суду м.Кіровоград від 09.05.2022 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Кропивницького апеляційного суду від 17.11.2022 року, вироку Кіровського районного суду м.Кіровоград від 04.11.2022 до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України, щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання за вироками Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2023, та Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.05.2022 у зв?язку з декриміналізацією вчинених діянь.

Виключено з вироку Кіровського районного суду м.Кіровоград від 04.11.2022 посилання на застосування ст.71 КК України у зв?язку з декриміналізацією діяння за вироком Ленінського районного суду м.Кіровоград від 09.05.2022.

Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженою за вироком Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2022 на 5 років позбавлення волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що у зв?язку зі змінами внесеними до ст.51 КУпАП Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, кримінальна відповідальність настає за крадіжку чужого майна на суму, яка перевищує 2 неоподатковані мінімуми доходів громадян станом на 1 січня відповідного року, протягом якого було вчинено протиправне діяння.

Враховуючи, що ОСОБА_7 відповідно до вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2023, 14.08.2022 викрала майно на суму 440 грн. 97 коп. та відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.05.2022, 21.11.2021 викрала майно на суму 553 грн., що не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на 1 січня відповідного року, протягом якого було вчинено протиправне діяння, у зв?язку з чим зазначені протиправні діяння на теперішній час не вважаються кримінальними правопорушеннями, ОСОБА_7 необхідно звільнити від відбування покарання за вказаними вироками у зв?язку з декриміналізацією.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить звільнити її від покарання за вироком від 04.11.2022, оскільки цим вироком її засуджено за крадіжку, вчинену 12.09.2022 року на суму 2 508 грн. 67 коп. При цьому звертає увагу, що з 01.07.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб було збільшено до 2 600 грн., а тому її протиправне діяння не є кримінальним правопорушенням.

Колегія суддів заслухавши доповідача, засуджену в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженої від покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Ухвала місцевого суду в частині звільнення від покарання, призначеного вироками Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2023 та Ленінського районного суду м.Кіровоград від 09.05.2022 та виключення з вироку Кіровського районного суду м.Кіровоград від 04.11.2022 вказівки про призначення остаточного покарання у відповідності до положень ст.71 КК України ніким із учасників провадження не оспорюється.

Щодо тверджень засудженої про необхідність її звільнення від призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград від 04.11.2022 ОСОБА_7 покарання в зв?язку з декриміналізацією, то такі доводи є безпідставними з огляду на таке.

Вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград від 04.11.2022 ОСОБА_7 засуджена за ч.4 ст. 185 КК України за те, що вона 12.09.2022 вчинила крадіжку чужого майна на суму 2508,67 грн.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон №3886-IX), яким внесено зміни до ст.51 КпАП України (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ст.51 КпАП України (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року становив 2481 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення засудженою кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (за епізодом від 12.09.2022), розмір вартості майна, за крадіжку якого настає кримінальна відповідальність, становив 2481 грн.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_7 майна за вироком від 04.11.2022 перевищує встановлену ст.51 КпАП України межу дрібної крадіжки, а тому вчинене нею діяння є кримінально караним і підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

За таких обставин, доводи засудженої про звільнення її від призначеного покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград від 04.11.2022 є безпідставними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги засудженої необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 09.12.2024, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 05.05.2025 року о 15.10 год.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4