ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2271/25 Справа № 932/8897/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 01 серпня 2025 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що ОСОБА_9 небезпідставно обвинувачується у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає довготривале позбавлення волі строком до 15 років, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування. Також зазначено, що встановлені ризики та рівень суспільної небезпеки особи обвинуваченого не зменшились. Враховуючи тяжкість та характер скоєного злочину, беручи до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, запобігти заявленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

В обґрунтування апеляційних вимог вказують, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим і підлягає скасуванню.

Зауважують, що сама по собі тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, не може слугувати єдиною підставою для довготривалого його утримання під вартою.

Вважають, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу є необґрунтованим, а заявлені у ньому ризики є недоведеними. Зазначають, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_9 понад два роки утримується під вартою, а заявлені ризики є надуманими, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів незаконного впливу на свідків, перешкоджання досудовому розслідуванню, а також здійснення спроб переховування.

Звертають увагу, що свідки та потерпілі по справі вже допитані в суді першої інстанції, а експерти не були заявлені до допиту у суді, також доступу до матеріалів кримінального провадження обвинувачений не має, через що заявлені прокурором ризики є необґрунтованими.

Вважають, що судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв?язки, позитивно характеризувався під час роботи в органах поліції, а також має посвідчення учасника бойових дій.

Заслухавши суддю-доповідача; захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до наданих матеріалів, у провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000370 від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24 березня 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому багаторазово продовжувався. З моменту застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення не заявляла про нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 03 червня 2025 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, суд для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є необхідним.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані не в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом була правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, судовий розгляд кримінального провадження щодо нього триває.

Разом з тим, посилання суду на ризик незаконного впливу на свідків колегія суддів вважає безпідставним оскільки, згідно із поясненнями учасників апеляційного розгляду, на цей час останні вже допитані, питання про виклик та допит експертів не порушувалося, при цьому, ані в клопотанні прокурора, ані в ухвалі суду не зазначено, яким чином обвинувачений може здійснити вплив на вказаних осіб.

Окрім того, посилання суду на ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином колегія суддів вважає безпідставним, оскільки прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 не наведено конкретних обставин чи доказів, які б обґрунтовували наявність такого ризику. Відсутність належної аргументації з боку обвинувачення свідчить про формальний підхід до обґрунтування необхідності подальшого тримання під вартою, що суперечить засадам змагальності та розумності застосування запобіжного заходу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є обґрунтованими частково, оскільки ризик переховування від суду, зазначений в клопотанні прокурора, ухвалою суду грунтовно визнаний встановленим. Разом із тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що його наявність випливає лише з міркувань суворості покарання, що може загрожувати обвинуваченому, та не має іншого обгрунтування.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, не в повному обсязі врахував те, що обвинувачений ОСОБА_9 тривалий час перебуває під вартою, а саме з 24.03.2023 року, тобто вже два роки та три місяці, що саме по собі, за спливом часу, істотно зменшує вагомість встановлених щодо нього ризиків.

Не було належним чином прийняте до уваги і те, що свідки допитані у судовому засіданні, висновки експертів досліджені, клопотання про допит експертів учасниками судового провадження не заявлялось, ризик впливу на них прокурором в клопотанні не доведений, інших мотивів судом не наведено, що свідчить про достатність для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 застосування менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до правової позиції, викладеної уп.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року усправі «Харченко проти України», а також правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

З урахуванням зазначеного, а також приймаючи до уваги, що у цьому провадженні існують обставини, які дають підстави припускати, що обвинувачений ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі відомості, в тому числі передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений не судимий, має стійкі соціальні зв?язки, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризувався під час роботи в органах поліції, має посвідчення учасника бойових дій, та враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, які дають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та зможуть запобігти переховуванню від суду, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, із забороною ОСОБА_9 цілодобово залишати місце постійного проживання, на строк до 01 серпня 2025 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведених обставин, виходячи з необхідності обмеження у даному випадку права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів приходить до висновку, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга захисників підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановлянням нової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01 серпня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора чи суду цілодобово ;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на відповідний ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Обвинуваченого ОСОБА_9 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4