У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1137/25

Провадження № 1-кс/936/194/2025

27.08.2025 селище Воловець

Валовецький районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Воловець заяву про самовідвід судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 з розгляду обвинувального ату у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000463 від 14.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000463 від 14.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 332 КК України.

Заяву про самовідвід мотивовано тим, що сім`я судді ОСОБА_3 перебуває у дружніх відносинах з сім`єю обвинуваченого ОСОБА_5 протягом багатьох років, у зв`язку з чим участь судді ОСОБА_3 у судовому розгляді кримінального провадження може викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання. Разом з тим, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить розгляд заявленого самовідводу розглядати у їх відсутності.

Вивчивши заяву про самовідвід, вважаю, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «де Куббер проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Дана обставина передбачена п.4 ч.1 ст.75 КПК України, як така, що виключає участь судді у розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в України, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді резюмується, поки не доведено протилежного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Враховуючи викладене, з метою усунення можливих сумнівів щодо неупередженості судді, з метою гарантування об`єктивного здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд, оцінивши мотиви самовідводу судді ОСОБА_3 з метою виключення будь-яких сумнівів у безсторонності суду та дотримання права на справедливий суд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку, що самовідвід судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 підлягає задоволенню з підстав, передбачених п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки наведені суддею ОСОБА_3 обставини можуть викликати сумніви в неупередженості суду, а тому заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною 3 ст. 35 КПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.75, 80-82 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 з розгляду обвинувального ату у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000463 від 14.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 332 КК України - задоволити.

Справу по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 332 КК України передати до канцелярії Воловецького районного суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1