Справа № 591/8665/25
Провадження № 1-кп/591/534/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження №0003579, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Новоазовського району, Донецької області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.12.2021 за ч.2 ст. 194 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.05.2024 умовно-достроково звільнений від відбування даного покарання з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі 1 (один) рік 6 (шість)місяць 15 днів для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.05.2024 (справа № 279/3315/24, провадження № 1-в/279/215/24) розглянуто подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду.

Відповідно до вказаної ухвали суду ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.12.2021, для проходження військової служби за контрактом як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

ОСОБА_3 на добровільній основі уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2024 № 189, солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з укладанням контракту, строком до закінчення особливого періоду з 01 червня 2024 року, а також призначено на посаду старшого стрільця - оператора 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та з 01 червня 2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків.

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.10.2024 №376 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця - оператора 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, та умов укладеного контракту, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2024 №491 солдат ОСОБА_3 , старший стрілець - оператор 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що з 25 грудня 2024 року вибув з району виконання завдань до КНП «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» Сумської обласної ради на медичний огляд військово-лікарською комісією.

У період з 30.12.2024 по 08.01.2025 солдат ОСОБА_3 проходив стаціонарне лікування у КНП «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» Сумської обласної ради. 08.01.2025 солдат ОСОБА_3 був виписаний зі стаціонарного відділення не дообстежений за порушенням режиму (перебував у відділенні в стані алкогольного сп`яніння, агресивно себе поводив, самовільно залишив вказаний медичний заклад).

Однак в подальшому, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу", ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме у визначений час з лікувального закладу - КНП «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» Сумської обласної ради, тобто 09.01.2025 та в подальші дні, до місця несення служби - пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в район АДРЕСА_2 не з`явився, час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому 30.06.2025 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 з 09.01.2025 по 30.06.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він дійсно після поранення 09.01.2025 не повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 та перебував у АДРЕСА_4 до 30.06.2025. Має намір проходити військову службу далі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч.5 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, нез`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який є вдівцем, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно до характеристики заступника командира військової частини НОМЕР_1 зарекомендував себе задовільно.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.12.2021 за ч.2 ст. 194 КК України.

Цивільного позову у справі не заявлено. Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_3 покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.12.2021 за ч.2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 місяць та визначити остаточно ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 01.07.2025.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 01.07.2025 по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою, але не більше ніж до 10.10.2025.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1