справа № 208/2812/25
№ провадження 1-кп/208/1014/25
ВИРОК

Іменем України

29 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000449 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, громадянина рф, освіта професійно-технічна, офіційно непрацюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 2, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 мешкаючи однією сім`єю з ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період 02.01.2024 - 12.12.2024 року, перебуваючи за зазначеним місцем проживання, умисно та систематично вчиняв відносно співмешканки домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, завданні фізичного болю та тілесних ушкоджень, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

За вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності.

Так, 02.01.2024 року, ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , порушив вимоги термінового заборонного припису, що полягав у забороні у будь-який спосіб контактувати з постраждалою від домашнього насильства особою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 т. 173-2 КУпАП.

04.01.2024 року, ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме вчинив сварку, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

05.01.2024 року, ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме вчинив сварку, виказував словесні образи, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

05.01.2024 року, ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , порушив вимоги термінового заборонного припису, що полягав у забороні у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду складених протоколів, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.01.2024 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Крім того, 13.01.2024 року ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме - ображав її нецензурною лайкою, виказував погрози фізичним насильством, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду протоколу, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.02.2024 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 30 годин.

Крім того, 06.02.2024 року, ОСОБА_9 перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме - ображав її нецензурною лайкою, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду протоколу, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.04.2024 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень 60 копійок.

Крім того, 27.02.2024 року, ОСОБА_9 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме - ображав її та виказував погрози фізичним насильством, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

27.02.2024 року, ОСОБА_9 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме застосував фізичне насильство, що могло завдати шкоди здоров`ю потерпілої.

За результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.05.2024 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, 07.04.2024 року, ОСОБА_9 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного характеру, а саме спричинив фізичний біль, що могло завдати шкоди її здоров`ю, тобто вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.05.2024 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

ОСОБА_9 будучи особою, яка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , належних висновків для себе не зробив та виявляючи систематичність у своїх діях, проживаючи однією сім`єю з останньою, продовжив вчиняти відносно неї домашнє насильство.

Так, 12.12.2024 року, ОСОБА_9 перебував за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт з приводу зловживання ОСОБА_9 алкогольними напоями. У ході конфлікту ОСОБА_9 став кричати на потерпілу, висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру.

Внаслідок застосованого психологічного насильства, ОСОБА_8 покинула квартиру.

Не зупинившись на досягнутому, маючи на меті продовжити протиправні дії, спрямовані на застосування психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зайшов у квартиру АДРЕСА_4 , де в одній з кімнат перебувала ОСОБА_8 , та наніс їй три удари кулаком правої руки в ліве око, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, крововиливу у склеру лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, у період 02.01.2024 - 12.12.2024 року, ОСОБА_9 діючи систематично й наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчиняв домашнє насильство, а саме неодноразово та безпричинно провокував конфлікти за співмешканкою ОСОБА_8 , в ході яких висловлював словесні образи і погрози на її адресу, завдавав останній фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження, тобто вчинив щодо неї психологічне та фізичне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Внаслідок систематичного застосування ОСОБА_9 психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_8 , у останньої наявні психоемоційні зміни (висока особистісна тривожність), а її актуальний стан характеризується наявністю виражених ознак виснаженості, психологічної напруги, перебування під впливом довготривалої психотравмуючої події, що викликає інтенсивне переживання тривоги.

Ситуація має психотравмувальний та психологічно деструктивний характер для особистості ОСОБА_8 , і виявлені психологічні (моральні) страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подіями, що розглядаються.

Умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковані ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді 1 року обмеження волі, з застосуванням ст. 75, 76 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені і є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право на допомогу адвоката, право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового розгляду, сприяти в забезпеченні виконань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладеного в обвинуваченні, та пояснив наступне.

З потерпілою ОСОБА_8 проживає однією сім`єю близько двох років. Мешкають разом в квартирі потерпілої. На той час, він систематично вживав алкоголь, через що будучі на підпитку проявляв агресію та вчиняв сварки. Часто ображав ОСОБА_8 , наносив тілесні ушкодження.

Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_9 дійсно вчинено кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України, та він у ньому винен;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 26.02.2025 року між прокурором Тургелею та обвинуваченим ОСОБА_9 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Потерпіла надала суду згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Свою позицію підтвердила в судовому засіданні. Цивільний позов нею не заявляється.

Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 26.02.2025 року на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_5 , затвердити.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_5 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1