Провадження №11-сс/801/450/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000756 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2025 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 25 липня 2025 року із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень з покладенням відповідних обов`язків.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі неможливості застосування такого запобіжного заходу - зменшити підозрюваному розмір застави до мінімального у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є мінімальними або відсутніми, стан здоров`я ОСОБА_8 несумісний з умовами СІЗО. Крім того, ОСОБА_8 згідно підозри отримав незначний розмір неправомірної вигоди, що ставить під сумнів аргумент про значне особисте збагачення та корисливі мотиви як підставу для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Щодо визначеного слідчим суддею розміру застави, захисник вважає її непідйомною та непосильною для підозрюваного та його родини, оскільки сім`я ОСОБА_8 є пенсіонерами, їхній дохід складається з пенсій, що є єдиним джерелом існування.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, 24.10.2024 року до ЄРДР внесені відомості за №0000756 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

27.05.2025 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мотивовано зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

При цьому колегія суддів враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені слідчим суддею дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, також взяв до уваги дані про особу підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан тощо.

Доводи захисника про можливість забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є непереконливими з огляду на конкретні обставини справи та доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Тому у задоволенні апеляційної скарги в частині скасування ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту належить відмовити.

Водночас, колегія суддів вважає, що у судовому провадженні є дані, які вказують на можливість зменшення розміру застави з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається із врахуванням майнового, сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положень п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На думку колегії суддів, слідчим суддею вірно визначено необхідність застосування такого альтернативного виду запобіжного заходу як застава, який зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Однак, колегія суддів приходить висновку, що розмір застави, визначеної слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали, не відповідає вимогам частини 5 статті 182 КПК України, є надмірним і необґрунтованим.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Застава не має каральної природи, її сутність полягає в тому, що вона виконує забезпечувальну функцію до закінчення досудового розслідування та є стимулюючим фактором для належної поведінки підозрюваного.

Як вбачається з ухвали слідчого судді ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, офіційно працевлаштований, що вказує на його міцні соціальні зв`язки та цінності та певним чином може гарантувати його належну процесуальну поведінку у разі внесення застави.

Крім того, ОСОБА_8 є особою похилого віку та страждає на численні захворювання, зокрема, гіпертензивна гіпертонічна хвороба, застійна серцева недостатність, інсуліновий цукровий діабет 2-го типу, стенокардія, що потребує значних коштів для їх лікування.

Зазначені дані про особу підозрюваного не в повній мірі враховані при визначенні розміру застави.

Також колегія суддів бере до уваги, що платоспроможність підозрюваного значно нижча від розміру визначеної застави.

Таким чином, на думку колегії суддів, визначений для підозрюваного розмір застави є непомірним для нього, а тому його слід змінити та зменшити його розмір до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн.

Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, буде співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі внесення такого розміру застави це зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2025 скасувати.

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , до 25.07.2025, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_8 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4