У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000884 від 06.12.2023,

встановив:

прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про продовження строку дії обов`язків відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000884, відомості про яке 06.12.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Клопотання мотивує тим, що слідчою групою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000884 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2023 більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією, участь у злочинній організації, а також організацію заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, обміркувавши план злочинних дій, ОСОБА_9 зрозумів, що самому виконати всі дії, направлені на його реалізацію, йому не вдасться через необхідність вчинення значної кількості різноманітних дій, встановив зв`язки з особами, які вчиняють злочини шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в результаті чого дізнався про способи та методи заволодіння чужим майном.

Діючи на виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_9 , з цією метою залучив до участі у злочинній організації ряд осіб.

При підборі учасників злочинної організації ОСОБА_9 віддавав перевагу особам які свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, усталеними в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до обману та заволодіння чужим майном, були охочими збагатитися злочинним шляхом. Виходячи з цього, ОСОБА_9 , залучив до складу злочинної організації наступних осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_4 , ОСОБА_25 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які мали виконувати визначені ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації та розподілив ролі між ними.

З метою забезпечення стабільного функціонування злочинної діяльності злочинної організації, між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема:

ОСОБА_4 , добровільно вступивши до складу злочинної організації, створеної ОСОБА_9 , як її учасник виконував наступні функції:

- дотримувався загальновизнаних організатором злочинної організації ОСОБА_28 та співорганізаторами ОСОБА_8 та ОСОБА_10 правил поведінки;

- безпосередньо працювала так званим оператором «колл-центру» тобто здійснював телефонні дзвінки потерпілим, з метою заволодіння їх грошовими коштами шляхом обману;

У період з грудня 2023 року по червень 2024 року, створена ОСОБА_9 , злочинна організація за участю ОСОБА_4 вчинила особливо тяжкий злочин, зокрема:

Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 1 000 000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 93 093, 40 гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 будучи учасником злочинної організації під керівництвом ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 шляхом обману, незаконно заволоділи майном потерпілих, з використанням електронно обчислювальної техніки за наступних обставин.

24.04.2024 в денний час доби, знаходячись на території України у приміщенні «колл-центру» за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 42, ОСОБА_4 будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення виконував роль так званого «оператора» «колл-центру», за допомогою програми Zoiper 5 (програма для здійснення дзвінків у мережі інтернет) зателефонував на мобільний номер телефону, що належить потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), використовуючи пристрої та прилади, які забезпечують SIP, IP-телефонією та VoIP, продовжуючи реалізовувати спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представившись працівником банку, запевнив потерпілого про те, що з його банківського рахунку невідомі особи незаконно намагаються здійснити перерахунок грошових коштів, чим створив у потерпілого враження законності своїх дій та таким чином увійшов до нього в довіру.

В подальшому, грошові кошти в сумі 1 000 000 форинтів, перераховані ОСОБА_4 , були переведені невстановленою особою у готівковий вигляд на території Угорщини. Після чого, на території Угорщини невстановлена особа будучи учасником злочинної організації, реалізуючи спільний протиправний умисел злочинної організації, переведені від шахрайських дій грошові кошти отримала та ввезла їх на територію України для передачі співорганізатору злочинної організації ОСОБА_8 , які були розподілені керівником злочинної організації ОСОБА_9 між її учасниками.

Діями учасників злочинної організації потерпілому громадянину Угорщини ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), спричинено майнової шкоди на загальну суму 1 000 000 форинтів (що згідно курсу НБУ становить 93 093, 40 гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Так відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного обвинувачено на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Таким чином, з метою запобігання підозрюваним можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на свідків, унеможливлення вчинення ним в подальшому інших злочинів у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовжені строку дії покладених на нього обов`язків, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

03.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 03.06.2024

-протоколами допиту свідка ОСОБА_31 та ін.;

-протоколами впізнання,

-протоколами обшуків від 03.06.2024, за результатами проведення яких, в тому числі, виявлено та вилучено речові докази у вигляді комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, грошових коштів, документи тощо,

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, строком до 20.07.2024 включно.

В подальшому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2025 року (справа № 308/21864/23) підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.03.2025 року, із визначенням застави в розмірі 242 240,00 гривень та визначено обов`язки у разі внесення такої застави: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає Закарпатська область, Ужгородський район, м. Чоп без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватися із свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Вказану заставу підозрюваним внесено. А строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 19.03.2025 включно.

14.03.2025 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 до 10.05.2025 включно.

13 листопада 2024 року згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 12 місяців, тобто до 03.06.2025.

Враховуючи вищенаведене, з метою запобігання підозрюваним можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобіганню впливу на свідків, у унеможливлення вчинення ним в подальшому інших злочинів, прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення даного клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки, з передбачених статтею 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 202 КПК України визначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Частиною 6 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, КПК України визначено, що розгляд питання про продовження дії обов`язків здійснюється в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд констатує таке.

Враховуючи, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, кримінальним законом передбачено виключно покарання у виді позбавленням волі. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даних етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 3 та 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Зважаючи на встановлені обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що наявні чинники та обставини підтверджують існування небезпеки того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують цей ризик.

Враховуючи, що у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду судових експертиз, допиті осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо незаконного функціонування так званого «кол-центру», які відомі підозрюваному, у тому числі тих, які ще не допитані, у допиті потерпілих, щодо обставин протиправного заволодіння їхнім майном, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованих припущень вірогідності незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, експертів та потерпілих.

Оскільки на теперішній час досудове розслідування триває і, як зазначає прокурор, досудовим розслідуванням вживаються заходи до встановлення місцезнаходження речей і документів, які додатково можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, враховуючи спосіб вчинення підозрюваним злочинної діяльності, а саме за допомогою електронно-обчислювальної техніки, що значно утруднює процес збирання доказів, наявність у нього спеціальних знань у вказаній сфері, а також на те, що підозрюваному можуть бути відомі місця зберігання таких речей і документів, суд вважає обґрунтованим наявність ризику знищити речі, предмети, що можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати слідству.

Крім того, зважаючи на характер, обставини та тривалість вчинення кримінальних правопорушень, на переконання суду, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Отже, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що на даний час стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також передбачених ст. 199 КПК України, а саме, заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, визначені в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, не зменшились та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали в частині покладення процесуальних обов`язків, доказів зворотного в судовому засіданні не надано.

З огляду на викладене вище, враховуючи продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 194, 199, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 червня 2025 року включно в межах строку досудового розслідування:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу вимогу;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 13.05.2025 о 15 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1