Провадження №1-кс/523/4188/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипького районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000387 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження Пересипського районного суду надійшло клопотання слідчого про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000387 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України.

У провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 01.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 113, ч. 1.

З клопотання встановлено, що в ході досудового розслідування досліджуються обставини щодо виявлення 01.07.2025 об 18 год. 20 хв. вчинення невстановленими слідством особами, з метою ослаблення держави, закінченого замаху на підпал горючою рідиною релейної шафи перехідного світлофору НР перегону Куліндорове-Одеса-Східна (ШЧ-12 Одеса-Сортувальна), спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчиненого в умовах воєнного стану.

Також, слідством досліджуються обставини вчинення невстановленими особами 05.07.2025 приблизно о 03 год. 30 хв., підпалу автомобіля марки «Volkwagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить військовослужбовцю в/ч НОМЕР_2 та знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перешкоджання діяльності ЗСУ.

Крім того, досудовим розслідуванням досліджуються обставини вчинення невстановленими особами 05.07.2025 приблизно о 03 год. 30 хв., пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «Volkwagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Князя Володимира Великого, 156.

Згідно відповіді співробітників 7 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області, до вказаного кримінального правопорушення причетна громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 08.07.2025, старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області підполковником юстиції ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 08.07.2025, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

-Футболка чорного кольору з написом «Fuck Society», штани чорного кольору з вирізами на колінах;

-Спортивна кофта з черепом та костями на спині;

-Кеди чорні з білим 38 розміру з написом «SINSAY»;

-Светр чорного кольору та обрізані спортивні штани марки «ADІDAS»;

-Спортивна кофта чорного кольору з капюшоном та штани зеленого кольору (оливка);

-Мобільний телефон марки «INFINIX SMART9», ІМЕІ (1) НОМЕР_3 , ІМЕІ (2) НОМЕР_4 , з сім-картою НОМЕР_5 ;

-Банківська картка АТ «КБ Приватбанк» № НОМЕР_6 .

Слідчий обґрунтовує клопотання, тим що вищевказані речі та предмети містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо вилучені речі використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення. Зазначені речі та предмети мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження необхідно накласти арешт на вищевказане майно, слідчий за погодженням прокурора звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 ч. 2 п. 7 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди. Зазначені предмети та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як зазначено у клопотанні, зазначені речі, предмети та документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. У зв`язку із чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучене майно в ході проведення санкціонованного обшуку, який відбувся 08.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження.

Враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000387 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на речі та предмети, які 08.07.2025 виявлені та вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-Футболка чорного кольору з написом «Fuck Society», штани чорного кольору з вирізами на колінах;

-Спортивна кофта з черепом та костями на спині;

-Кеди чорні з білим 38 розміру з написом «SINSAY»;

-Светр чорного кольору та обрізані спортивні штани марки «ADІDAS»;

-Спортивна кофта чорного кольору з капюшоном та штани зеленого кольору (оливка);

-Мобільний телефон марки «INFINIX SMART9», ІМЕІ (1) НОМЕР_3 , ІМЕІ (2) НОМЕР_4 , з сім-картою НОМЕР_5 ;

-Банківська картка АТ «КБ Приватбанк» № НОМЕР_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1