справа № 208/6047/25
провадження № 1-в/208/487/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за поданням адміністрації Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 18.10.2022 року ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст.190 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 08.02.2021 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджена відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська ВК-34».

Початок строку відбуття покарання: 18.10.2022 року.

Кінець строку відбуття покарання: 18.04.2026 року.

Станом на 12.06.2025 року, ОСОБА_5 відбула 2 роки 7 місяців 24 дні строку призначеного покарання.

Відповідно до подання установи відбуття покарання, засуджена власною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні представник установи просив подання задовольнити.

Засуджена просила подання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання установи про звільнення від подальшого відбування покарання.

Суд розглянувши матеріали справи, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

У відповідності до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання не є самоціллю, а призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстава як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, опанування новими професіями, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Злочин за який засуджено ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до нетяжкого злочину. Цей злочин характеризується умисною формою вини.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

- не менше 1/2 строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.

Відповідно до вивчених матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджена вироком суду до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На час судового розгляду, невідбутий строк покарання становить10 місяців 6 днів.

Станом на 12.06.2025 року, ОСОБА_5 відбула 2 роки 7 місяців 24 дні строку призначеного покарання, що відповідає формалізованій підставі застосування ст. 81 КК України, як вона визначена національним законодавством.

Постановою Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно висновку засідання комісії ДУ «Кам`янська ВК-34», встановлено, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, заслуговує на застосування ст. 81 КК України і матеріали відносно неї вирішено передати на розгляд суду.

Судом встановлено, що з 17.03.2023 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Кам`янській ВК-34. По прибутті до установи була працевлаштована швачкою. До праці ставиться сумлінно. Має чотири заохочення, стягнень не має. З персоналом установи ОСОБА_5 тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин.

Ризик повторно вчинення кримінального правопорушення, визначений установою відбуття покарання як середній.

Вину у скоєному злочині ОСОБА_5 визнає, щиро кається у скоєному, будує правильні соціально-правові наміри на подальше майбутнє, підтримує зв`язки з рідними.

Ставлення до праці і відповідні заохочення охоплюють поведінку засудженої фактично за весь час відбуття нею покарання.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно до вимог ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Системний аналіз Кримінального та Кримінально-виконавчого законодавства України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», свідчить про те, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності.

Оцінка ступеню виправлення повинна ґрунтуватися не лише на юридичних критеріях, але й враховувати весь комплекс педагогічних та психологічних аспектів оцінки особистості, які мають підстави вважати, що у засудженого сформувалась соціально визначена самоврегульована поведінка.

Враховуючи вивчені матеріали, суд вважає, що в свідомості засудженої відбулись позитивні зміни, та вона готова до самокерованої соціально-правової поведінки у суспільстві.

Зазначені вище обставини у повній мірі доводять матеріальну підставу застосування ст. 81 КК України як доведеність виправлення засудженої.

На думку суду, під час судового розгляду справи встановлена як формалізована так і матеріальна підстави застосування до засудженої ст. 81 КК України, які належним чином підтверджені, засуджена ОСОБА_5 своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України та ст.ст. 342-368, 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання адміністрації Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) про умовно-дострокове звільнення від покарання відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Києва, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування частини покарання у виді позбавлення волі, яка залишилась і призначена вироком Київського районного суду м. Одеси від 18.10.2022 року, звільнити умовно-достроково на 10 місяців 6 днів.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1