Провадження №1-кс/712/4267/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0001356 від 10.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді звернувся слідчий слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

У клопотанні вказує, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001356 від 10.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

Встановлено, що в ході проведення моніторингу інтернет-ресурсів, виявлено публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо пориву каналізаційної мережі в с.Червона Слобода Черкаського району, яка примикає до головного міського колектору, внаслідок чого, нечистоти розлилися на кілька гектарів.

Так, в рамках кримінального провадження 14.04.2025 року із залученням спеціалістів відділу лабораторного контролю проведено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами: 0:03:003:0894 та :03:003:0894. В ході огляду було виявлено, що на вище вказаних ділянках відбувся розлив невідомої речовини, земля дещо волога на дотик. Вході огляду спеціалісти ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрали відібрали зразки грунту для проведення відповідного лабораторного дослідження.

Відповідно до лабораторного дослідження в зразках ґрунту виявлено перевищення норм речовин таких як амоній, фосфор, хлориди.

04.06.2025 на адресу КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Слобідської сільської ради в порядку ст. 93 КПК України спрямовано запит про надання інформації про належність комунікаційних систем, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерам: 0:03:003:0894 та :03:003:0894, договір про каналізаційне відведення відходів. Відповіді не отримано.

Слідчий зазначає, що для забезпечення всебічності та об`єктивності досудового розслідування, необхідно дослідити документи, а саме: інформацію про належність комунікаційних систем, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерам: 0:03:003:0894 та :03:003:0894, договір про каналізаційне відведення відходів в період з 01.01.2020 по 10.04.2025, документацію про об?єм злитих відходів у каналізаційне відведення в період з 01.01.2020 по 10.04.2025.

У судове засідання слідчий не з`явився, у клопотанні просить розглядати клопотання без його участі та без участі прокурора, клопотання підтримав у повному обсязі.

Особа, у володінні якої перебуває інформація та документи, відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, для розгляду клопотання не викликалась.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Частиною шостою ст. 132 КПК України прямо передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною першою ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

При цьому ч. 2 вказаної вище статті передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, серед яких (п. 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; (п. 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже інформація, доступ до якої просить надати слідчий є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, у клопотанні слідчий зазначає, що 04.06.2025 на адресу КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Слобідської сільської ради в порядку ст. 93 КПК України спрямовано запит про надання інформації про належність комунікаційних систем, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерам: 0:03:003:0894 та :03:003:0894, договір про каналізаційне відведення відходів, але відповіді на запит не отримано.

Однак, жодних доказів, які б підтверджували, направлення слідчим 04.06.2025 або отримання КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Слобідської сільської ради вказаного запиту суду не надано.

Крім того, із наявного у матеріалах клопотання запиту вбачається, що слідчий не просив надати документи, які містять інформацію, тимчасовий доступ до якої просить надати слідчий у даному клопотанні.

Отже, слідчим не обґрунтовано відсутність можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів тимчасовий доступ, до яких останній просить надати.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконання вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 159-166, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1