ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1418/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1, ч.2 ст.307 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження в режимі відеоконференції за апеляційними скаргами в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 07.04.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 за ч. 4 ст. 185, ст. 128, ст. 71 КК України до 6 років 25 днів позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання:

-за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків , шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Змінено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до набрання цим вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з моменту його затримання, тобто з 15.05.2024.

В строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано термін знаходження його під вартою з 08.08.2017 по 02.10.2019.

Повернуто ОСОБА_10 , сплачений розмір застави в сумі 38420,00 грн., визначений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2019.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення: судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 1264 від 18.07.2017 у розмірі 2082 грн. 08 коп.; судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 1613 від 16.08.2017 в розмірі 2082 грн. 08 коп.; судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 55 від 29.08.2017 в розмірі 2474 грн. 00 коп.; судово-хімічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 1612 від 30.09.2017 в розмірі 2082 грн. 08 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цим вироком встановлено, що 27.06.2017 року в період часу з 19 год. 35 хв. по 23 год. 55 хв. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - «Амфетамін», переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 37, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було доручено проведення оперативної закупки, фломастер чорного кольору, в якому знаходився полімерний прозорий пакетик з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, отримавши від останньої грошову винагороду у сумі 800 (вісімсот) гривень.

В той же день о 23 годині 57 хвилин ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 85, добровільно видала працівникам поліції фломастер чорного кольору, в якому знаходився полімерний прозорий пакетик з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, яка згідно висновку експертизи Харківського НДЕКЦ МВСУ №1264 від 18.07.2017 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - «Амфетамін», маса якого в перерахунку на масу представленої речовини становить 0,1503 грам.

Крім того, 08.08.2017 року в період часу з 16 години 20 хвилин по 17 годину 25 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, знаходячись за адресою: м. Харків, на перехресті вул. Пушкінської та вул. Ярослава Мудрого, в ході проведення негласної слідчої дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було доручено проведення оперативної закупки, полімерний пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, отримавши від останньої грошову винагороду у сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

В той же день о 17 годині 25 хвилин ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 8, добровільно видала працівникам поліції полімерний пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експертизи Харківського НДЕКЦ МВСУ №1612 від 30.09.2017 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено -«Амфетамін», маса якого в перерахунку на масу представленої речовини, склала: 0,4850 грам.

Крім того, 08.08.2017 року, о 17 годині 35 хвилин, при проведенні працівниками поліції обшуку в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_7 , за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 38, було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 400 гривень, на яких наявні нашарування спеціальної хімічної речовини, яка люмінесціює жовто-зеленим кольором, ватні тампони зі змивами з правої, лівої руки та гаманця. Згідно висновку судово-хімічної експертизи №55 л від 29.08.2017 на поверхні вищезазначених грошових купюр, на ватних тампонах зі змивами з рук та гаманця, ОСОБА_7 і на поверхні фрагменту аркуша паперу, представленого у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, які люмінесціюють жовто-зеленим кольором, та мають спільну родову приналежність між собою, на поверхні контрольного ватного тампону нашарування спеціальної хімічної речовини відсутні.

На зазначений вирок суду першої інстанції в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_8 подані апеляційні скарги.

Прокурор ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Київського районного суду м. Харкова від 07.04.2025 щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України - до 4 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України - до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 засудженим до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покаранням, призначеним вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024, зміненим ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.10.2024, остаточно вважати ОСОБА_7 засудженим до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своєї апеляційної вимоги прокурор посилається на те, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.07.2019 попередній вирок Київського районного суду м.Харкова від 08.10.2018 скасований з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду, а тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 416 КПК України, призначене ОСОБА_7 за ч. 1 ст.307, ч. 2 ст.307 КК України за новим вироком від 07.04.2025, не мало перевищувати покарання, призначеного за попереднім вироком суду першої інстанції від 08.10.2018.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Київського районного суду м. Харкова від 07.04.2025, ухваливши нове рішення судом апеляційної інстанції, яким закрити провадження у справі у зв`язку з недоведеністю пред`явленого обвинувачення.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки він не вчиняв інкриміновані йому злочини та його вина не доведена за пред`явленими обвинуваченням належними і допустимими доказами.

Обвинувачений також зазначає, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду з тих підстав, що не було допитано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 . Зазначає, що проведені у справі судово-хімічні експертизи є недопустимими доказами, оскільки проведені Харківським НДЕКЦ, яке прямо підпорядковане МВС України.

Крім того, обвинувачений в своїй апеляційній скарзі зазначає, що закупна та поняті давно знайомі, вилучені предмети не підписані закупною, підписи понятих у процесуальних документах є сфальсифікованими, долучені відеоматеріали контрольних закупок не є цілісними та складаються з різних уривків, а також вони не містять моменту затримання і не доводять його вину у вчиненні інкримінованих злочинів.

Захисник ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Київського районного суду м.Харкова від 07.04.2025 року щодо ОСОБА_7 , ухваливши судом апеляційної інстанції своє рішення, яким закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю обвинувачення.

В обґрунтування своїх апеляційних доводів захисник посилається на те, що: проведені експертизи за цим провадженням здійснено Харківським НДЕКЦ, яке прямо підпорядковане МВС України, а тому є сумніви у залежності та заінтересованості та така підпорядкованість суперечить кримінальному процесу; проведені експертизи викликають сумнів та є недопустимими доказами; під час судового розгляду судом не було перевірено провокацію вчинення злочину зі сторони правоохоронних органів; в матеріалах провадження відсутні відомості щодо походження грошових коштів, як. були витрачені при проведенні слідчої (розшукової) дії; судом не надано оцінки та не перевірені показання обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно фактичних обставин за пред`явленим обвинуваченням; свідки, які приймали участь в якості понятих під час проведення слідчих дій, є заінтересованими особами; протокол добровільної видачі наркотичних засобів від 08.08.2017 року та протокол оперативної закупівлі від 27.06.2017 не підписані закупною ОСОБА_11 , що підтверджує їх недопустимість і недостовірність; допит закупної ОСОБА_11 проведено без дотримання вимог кримінального процесуального закону та чинного законодавства.

Крім того, захисник зазначає, що слідчий, який під час досудового розслідування кримінального провадження безпосередньо виявив вчинення кримінального правопорушення, повинен був відповідно до положень ст. 214 КПК України та пунктів 2.8, 2.9, 2.15, 2.16 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань внести окремі відомості до ЄРДР по кожному епізоду кримінальних правопорушень, які інкримінуються його підзахисному.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення і вважав за необхідне залишити без задоволення подані апеляційні скарги сторони захисту, вивчивши матеріали справи та перевіривши оскаржуваний вирок, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

В своїй у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив повторно дослідити наступні докази: аудіозапис судових засідань, в яких було допитано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_11 (конфідента); документи, що містяться в томі 1 на арк.154-165; протокол оперативної закупки від 27.06.2017; протокол добровільної видачі від 08.08.2017; протокол огляду покупця від 27.06.2017.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Разом з цим, сторона захисту не обґрунтувала, які порушення вимог КПК допустив суд першої інстанції під час дослідження наявних у матеріалах кримінального провадження доказів або в чому саме полягала неповнота їхнього дослідження.

При цьому, сама лише незгода обвинуваченого та його захисника з оцінкою заявлених у клопотанні доказів не є підставою для їх повторного дослідження

Отже, колегія суддів, заслухавши з цього приводу пояснення обвинуваченого та його захисника, а також думку прокурора, не знайшла достатніх обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання ОСОБА_7 про повторне дослідження вищезазначених доказів, оскільки в апеляційних скаргах сторони захисту не наведено жодних, передбачених ч.3 ст.404 КПК України, підстав для повторного дослідження цих доказів судом апеляційної інстанції. Усі наявні докази, відповідно до вироку, аудіо- та відеозаписів судових засідань і журналу до них, досліджувались судом.

За таких обставин, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання обвинуваченого про повторне дослідження вищезазначених доказів під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний чи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, з дотриманням норм ст. ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і позицію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог ст.ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того згідно з п. 15 ст.7, ст.22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, а саме: за ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконний збут психотропної речовини; за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно.

Надаючи оцінку апеляційним доводам обвинуваченого та захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, колегія суддів виходить із правової позиції, висловленій в постанові Верховного суду від 10.09.2020 року у справі № 555/2067/18.

Зокрема, колегія суддів виходить із того, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Законодавець вимагає лише, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням, що у даному провадженні було дотримано.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 та доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, суд обґрунтовано послався на показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Зокрема, свідок ОСОБА_16 повідомив суду першої інстанції, що 08.08.2017 приблизно о 17-30 годині він знаходився на вул. Пушкінській. До нього підійшов раніше не відомий йому чоловік, та попрохав бути понятим. Вони підійшли до авто, який стояв біля ресторану «МАФІЯ», де був ще один хлопець в якості понятого. Співробітники поліції повідомили йому, що була затримана особа за продаж психотропних речовин, в подальшому затриманий представився як ОСОБА_7 . Співробітники поліції повідомили, що зараз у затриманого буди проведено обшук. В його присутності та в присутності іншого понятого був проведений обшук, в ході якого у ОСОБА_7 був виявлений пакунок з грошовими коштами у розмірі біля 700 грн. Співробітники поліції підносили ультрафіолетову лампу до купюр номіналом 200 грн., які світились жовто-зеленим кольором. Ці грошові кошти були вилучені та було зроблено змиви. Крім того лампу підносили до рук ОСОБА_7, вони також світилися жовто-зеленим кольором. З рук також було зроблено змиви, які були опечатані. У ОСОБА_7 був також вилучені мобільний телефон Нокіа, який помістили до пакету, та шприци, в одному з яких була рідина. Потім було складено протокол затримання. Звідки гроші та шприци ОСОБА_7 не повідомляв.

Свідок ОСОБА_17 пояснив під час свого допиту в суді першої інстанції, що 08.08.2017 ввечері він знаходився біля станції метро Пушкінська . До нього підійшов чоловік, який представився працівником поліції, та попрохав бути понятим. На місці був ще один чоловік, в якості понятого. Їм повідомили, що була затримана особа за збут амфетаміну, та вони будуть залучені в якості понятих при його обшуку. У затриманого в гаманці було 600-700 грн. Коли до вилучених грошей піднесли ультрафіолетову лампу, дві купюри по 200 грн. світилися спеціальним світлом. Гроші вилучили, зробили змиви. Руки затриманого також світилися , як і гроші. З рук також було зроблено змиви ватними тампонами, які розклали по пакетах. У затриманого також вилучили мобільний телефон Нокіа, воду для ін`єкцій та два шприца, в одному з яких була рідина. Хлопець, якого затримали представився як ОСОБА_7 . Йому та іншому понятому повідомили, що всі ці дії проводяться у зв`язку зі збутом амфетаміну. Працівником поліції було складено протокол затримання, в якому він розписався. Психологічного чи фізичного тиску ні до кого не було. Він не пам`ятає, хто ще був присутній при затримання та обшуку. Чи проводився відеозапис не пам`ятає. Права ОСОБА_7 були роз`яснені. Грошові кошти знаходились в гаманці ОСОБА_7, а гаманець був у сумці.

Крім того, у зв`язку з неодноразовою неявкою в судове засідання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_11 (конфідента), а також неможливістю встановити їх місцезнаходження, 31.03.2025 за клопотанням прокурора в судовому засіданні були відтворені (досліджені) в судовому засіданні показання цих свідків, які надані ними під час минулого судового розгляду справи іншим складом суду, з яких вбачається.

Допитана при попередньому розгляді справи в суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 , яка здійснювала закупку психотропної речовини, пояснила, що в літку 2017 року вона познайомилася з ОСОБА_7 , який запропонував їй купити наркотики. Її це збентежило, тому вона і звернулася до працівників поліції з заявою щодо розповсюдження ОСОБА_7 наркотиків. Після обіду ОСОБА_7 їй подзвонив та сказав, що може продати їй амфітамін. 27.06.2017 року десь о 19 год. 30 хв. вона зустрілася на вул. Пушкінська з працівниками поліції, які її та її чорний автомобіль марки «БМВ» оглянули на наявність сторонніх предметів, відкривали багажник, обшукували салон, нічого не стороннього не знайшли, склали про це протоколи. Також були присутні поняті, це були дві дівчини. Їй вручили 800 грн., які були номіналом по 200 грн., з яких робили ксерокопії. Після чого, вона зустрілася з ОСОБА_7 , вона віддала йому гроші 800 грн., і ОСОБА_7 повернувся десь о 23 год. 30 хв. з маркером з красним ковпачком, в маркері знаходився амфітамін. Потім вона повернулася до працівників поліції та видала цей маркер з амфітаміном, який був поміщений в пакет та опечатаний, вона розписалася в протоколі. Всі ці дії проводились у присутності двох понятих. Потім 08.08.2017 року після обіду ОСОБА_7 знову їй подзвонив та запропонував купити амфітамін вже за 1200 грн. Вона погодилася. Після чого, вона зустрілася з працівниками поліції на вул. Матюшенко , які вручили їй 1200 грн., купюрами номіналом по 200 грн., грошові кошти були помічені якоюсь речовиною, яка світилась жовто-зеленим кольором. Її та її автомобіль знову обшукали на наявність сторонніх предметів, нічого знайдено не було. Їй також на сумку встановили відеокамеру. Після чого, вона поїхала на зустріч з ОСОБА_7 . Вона віддала гроші, він сказав їй чекати. Десь через 40-50 хвилин ОСОБА_7 повернувся та сказав, що це амфітамін. Після чого, вона повернулася до працівників поліції, видала куплену у ОСОБА_7 речовину, яку опечатали, вона розписала. Ініціатива продажу їй наркотиків йшла від ОСОБА_7 , який їй сам дзвонив. На неї не чинилось нікого тиску, ніхто ні до чого не примушував.

Свідок ОСОБА_12 при попередньому розгляді справи надавав в суді першої інстанції показання про те, що 08.08.2017 року вона прогулювалась зі своєю подругою ОСОБА_13 по «Київській». В період часу з 15 год. до 17 год. до них підійшов працівник поліції та запропонував бути понятими в ході слідчих дій щодо закупки психотропної речовини Амфетаміну . Вони погодилися та підійшли до зупинки. Їм роз`яснили права та обов`язки, роз`яснили, що буде проводитися оперативна закупка психотропної речовини. При ній та ОСОБА_24 працівники поліції почали помічати грошові кошти якось речовиною, потім світили лампою і гроші світились жовто-зеленим кольором, побризкали речовиною також на салфетку та поклали її в пакет, опечатали. Також склали протокол, грошові кошти в сумі 1200 грн. номіналом по 200 грн. переписали, зробили ксерокопії копію. Потім підійшла дівчина ОСОБА_25 , яка сказала, що вона закупна. Потім закупну оглянула жінка-працівник поліції, оглянула сумку, також оглянули чорний автомобіль «БМВ» закупної на наявність сторонніх предметів, оглянули «бардачок», в якому були документи, нічого знайдено не було, було складено протокол. Закупній вручили ці кошти в сумі 1200 грн., і закупна поїхала. Десь через годину закупна приїхала та надала пакет з речовиною - порошком біло-рожевого кольору, який вона сказала, що купила у ОСОБА_7 . Потім цей пакет опечатали, і вона з ОСОБА_13 як поняті розписалися на «бірках», протоколах, ксерокопіях купюр. Зміст протоколів відповідав тим діям, які проводились. На неї не чинилось нікого тиску, ніхто ні до чого не примушував.

Свідок ОСОБА_13 при попередньому розгляді справи пояснила в суді першої інстанції, що 08.08.2017 року вона прогулювалась зі своєю подругою ОСОБА_27 по «Київській». До них підійшов працівник поліції та запропонував бути понятими в ході слідчих дій щодо закупки психотропної речовини. Вони погодилися та підійшли до машини, їй та ОСОБА_24 показали грошові кошти в сумі 1200 грн. номіналом по 200 грн., ці кошти помітили якось речовиною, посвітила лампою та купюри світилися жовто-зеленим кольором. Потім підійшла дівчина, яка представилась ОСОБА_28 , яка повинна була здійснювати закупку. Після чого, працівники поліції оглянути закупну та її чорний автомобіль «БМВ» на наявність сторонніх предметів, нічого такого не було, закупна поїхала. Десь через одну годину закупна приїхала та надала прозорий пакет з речовиною - порошком білого кольору. Цю речовину помістили в пакет, опечатали, на «бірках» вона та ОСОБА_29 поставили свої підписи. Складались протоколи, які вона підписала, зміст протоколів відповідав тим діям, які проводились. На неї не чинилось нікого тиску, ніхто ні до чого не примушував.

Свідок ОСОБА_14 при попередньому розгляді справи повідомила суду першої інстанції, що 27.06.2017 року вона йшла по вул. Пушкінська, до неї підійшов працівник поліції та запропонував прийняти участь у якості понятого, на що вона погодилась. Їй пояснили, що дівчина буде здійснювати оперативну закупку наркотичних засобів. При здійснення цих дій також була ще однин понятий. У її присутності дівчині, яка збиралась робити оперативну закупку, працівники поліції дали гроші десь 800 грн. по 200 грн., зробили ксерокопії цих купюр. Закупну (дівчину) оглянули, вивернули кармани, у неї нічого з собою не було, також оглянули автомобіль дівчини (закупної), «бардачок», багажник, двері. Потім закупній вручили грошові кошти, було складено протокол. Закупна дівчина пішла здійснювати закупку, а всі інші залишилися чекати. Десь приблизно о 23 год. закупна повернулася та сказала, що купила у Тараса речовину рожевого кольору у виді порошку. Це порошок закупна поклала в пакет, який було запечатано, і складено протокол, вона та інша понята підписали протокол. На неї не чинилось нікого тиску, зміст протоколів відповідав тим діям, які проводились.

Допитана при попередньому розгляді справи в суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 пояснила, що 27.06.2017 року десь о 19 год. вона стояла біля метро «Пушкінська» і до неї підійшов співробітник поліції та запропонував бути понятою, на що вона погодилася. Вона пройшла до автомобіля, де були ще декілька поліцейських та слідчий. Їй пояснили, що буде проходити оперативна закупка. Там ще була дівчина у якості понятої, а також дівчина, яка повинна була здійснювати закупку психотропної речовини. Дівчині (закупній) були видані грошові кошти в сумі 800 грн., номіналом по 200 грн., з цих купюр було зроблено ксерокопії. Закупну оглянути, у неї не було нічого з собою, вручили кошти та закупна поїхала здійснювати закупку речовини. Автомобіль, на якому закупна поїхала, також оглядався у її присутності. Десь приблизно о 24 год. закупна повернулась та надала чорний маркер з червоним ковпачком, у маркері було вилучено порошок, потім все було запаковано в пакет та опечатано, було складено протоколи, зміст протоколів відповідав тим діям, які проводились. На неї не чинилось нікого тиску.

Твердження сторони захисту про те, що про суд першої інстанції безпідставно послався на показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_11 (конфідента), наданих ними іншому складу суду при попередньому судовому розгляді справи в суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до КПК України, дослідження показань свідків здійснюється у відповідності із такою засадою кримінального провадження як безпосередність дослідження показань, передбаченою п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України. Зміст цієї засади розкривається у ст. 23, ч. 4, ст. 95 КПК України. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом ст. 23 КПК України.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

З викладеного вбачається, що КПК України передбачає заборону суду використовувати показання свідка, які були надані слідчому та водночас встановлює для останнього обв`язок забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд має з`ясувати, чи поширюється така заборона на випадки, коли забезпечити присутність свідка під час судового розгляду неможливо з об`єктивних причин, зокрема, у випадку раптової загибелі свідка, який раніше надав свої показання слідчому або прокурору під час досудового розслідування і ці показання лягли в основу висунутого обвинувачення, оскільки має місце так звана оціночна прогалина законодавства, усунення якої потребує не лише формального сприйняття змісту правових норм, передбачених ст.23, ч.4 ст. 95, 225 КПК України, а і їх тлумачення.

При цьому колегія суддів бере до уваги практику ЄСПЛ у справі «Аль-Хаваджа і Тахері проти Сполученого Королівства» вказав, що для оцінки допустимості показань відсутнього свідка потрібно виконати трискладовий тест, з`ясувавши такі обставини: 1) чи існували поважні причини для неявки свідка до суду та відповідно для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказів; 2) чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого; 3) чи існували достатні врівноважуючи фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, спричинені стороні захисту в результаті допуску доказу, та забезпечити щоб судовий розгляд у цілому був справедливим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, за наслідками попереднього судового розгляду було ухвалено обвинувальний вирок Київського районного суду м.Харкова від 08.10.2019, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією всього його особистого майна.

При цьому, при попередньому судовому розгляді в суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за участі сторін провадження, в тому числі обвинуваченого та його захисника, яким була надана процесуальна можливість ставити свої запитання.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.07.2019 частково задоволено апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_30 та ОСОБА_31 та скасовано попередній вирок Київського районного суду м.Харкова від 08.10.2019 і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

В подальшому справу направлено до суду першої інстанції (арк.54 т.2) та, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.09.2021, справу розподілено судді ОСОБА_1 (арк.185 т.2).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.10.2021 кримінальне провадження прийнято до провадження судді (арк.186 т.2).

В судовому засіданні від 26.01.2023, з урахуванням прокурора та думки обвинуваченого і захисника, судом визначено обсяг дослідження доказів, які підлягають дослідженню, в тому числі необхідності виклику та допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_11 (конфідента) (арк.238 т.2).

04.04.2023 та 25.05.2023 в судові засідання в суд першої інстанції свідки не з`явились (арк.3 т.3, 19).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2023 до свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 застосовано примусовий привід (арк.3 т.19).

15.06.2023 на виконання ухвали до суду з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у, в якому зазначено, що за адресами місця перебування свідків здійснювався виїзд, двері квартир ніхто не відчинив, при усному спілкуванні з сусідами, вони не змогли пояснити де знаходяться вищевказані особи, так як не підтримують спілкування. У зв`язку з чим, доставити свідків до суду не надалось можливим (арк.23, 24 т.3).

В судові засідання, призначені на 15.06.2023 та 08.11.2023, свідки не з`явились, судове засідання відкладено (арк.28, 50 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 до свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 застосовано примусовий привід. Постановлено допитати свідка ОСОБА_11 (конфідента) в наступному судовому засіданні, в залі суду без розкриття її особистих даних (арк.51 т.3).

13.12.2023 на виконання ухвали до суду з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у, в якому зазначено, що у ході виконання приводу було встановлено, що гр. ОСОБА_12 , яка проживає: АДРЕСА_2 не проживає за місцем мешкання, у зв?язку зі збройною агресією РФ виїхала за межі території України, а саме до Німеччини. ОСОБА_13 , яка проживає: АДРЕСА_3 не проживає за місцем мешкання, у зв?язку зі збройною агресією РФ виїхала за межі території України, а саме до Німеччини. ОСОБА_14 , яка проживає: АДРЕСА_4 , за вказаною адресою не проживає, встановити місце знаходження останньої не надалось можливим. ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає: АДРЕСА_5 , користується мобільним телефоном НОМЕР_1 . У телефонній розмові гр. ОСОБА_15 було повідомлено про судове засідання у Київському районному м. Харкова 13.12.2023 о 15:00, на що вона відмовилась прийти на судове засідання, по приїзду за адресою мешкання громадянки на місці її не було, своє місце знаходження відмовилась повідомити, у зв?язку з цим привід виконати не надалось можливим (арк.57, 58 т.3).

В судові засідання, призначені на 13.12.2023 18.03.2024, 09.04.2024, 11.04.2024, 12.04.2024 свідки не з`явились, судове засідання відкладено (арк.59, 68, 76, 78, 84 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 до свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 застосовано примусовий привід. Постановлено допитати свідка ОСОБА_11 (конфідента) в наступному судовому засіданні, в залі суду без розкриття її особистих даних (арк.85 т.3).

06.05.2024 на виконання ухвали до суду з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у, в якому зазначено, що встановити місцезнаходження свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не надалось можливим (арк.88, 89 т.3).

В судове засідання, призначене на 06.05.2024 свідки не з`явились, судове засідання відкладено (арк.90-91 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.05.2024 до свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 застосовано примусовий привід. Постановлено допитати свідка ОСОБА_11 (конфідента) в наступному судовому засіданні, в залі суду без розкриття її особистих даних (арк.92 т.3).

17.05.2024 на виконання ухвали до суду з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у, в якому зазначено, що встановити місцезнаходження свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не надалось можливим (арк.106, 107 т.3).

В судове засідання, призначене на 07.10.2024, свідки не з`явились, судове засідання відкладено (арк.140 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2024 до свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 застосовано примусовий привід (арк.141 т.3).

В судовому засіданні від 05.11.2024 допитано свідка ОСОБА_17 Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судове засідання не з`явились, судове засідання відкладено (арк.159-160 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 постановлено доручити ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області встановити місцезнаходження свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та застосовати до них примусовий привід, допитати свідка ОСОБА_11 (конфідента) в наступному судовому засіданні, в режимі відеоконференції з власних мереж без розкриття її особистих даних (арк.161 т.3).

04.12.2024 на виконання ухвали до суду надійшов рапорт о/у, в якому зазначено, що встановити місцезнаходження свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не надалось можливим (арк.172, 173 т.3).

В судове засідання, призначене на 10.02.2025 свідки не з`явились, судове засідання відкладено (арк.189-190 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 до свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 застосовано примусовий привід. Постановлено провести судове засідання при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, призначене на 11-00 год. 04.03.2025 та/або 14-30 19.03.2025, в приміщенні Київського районного суду міста Харкова в режимі відеоконференції між Київським районним судом м. Харкова та Шевченківським районним судом м. Києва, та/або з власних мереж, за участю свідка ОСОБА_11 (конфідента), без розкриття її особистих даних (арк.191 т.3).

17.03.2025 на виконання ухвали до суду надійшов рапорт о/у, в якому зазначено, що встановити місцезнаходження свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не надалось можливим (арк.206, 207 т.3).

В судове засідання, призначене на 19.03.2025 свідки не з`явились, судове засідання відкладено. Свідок ОСОБА_11 (конфідент) до Шевченківського районного суду м. Києва не з`явилась (арк.209-210 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.03.2025 постановлено провести судове засідання при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, призначене на 14-00 28.03.2025, в приміщенні Київського районного суду міста Харкова в режимі відеоконференції між Київським районним судом м. Харкова та Дарницьким районним судом м. Києва, та/або з власних мереж, за участю свідка ОСОБА_11 (конфідента), без розкриття її особистих даних (арк.211 т.3).

В судове засідання, призначене на 28.03.2025 свідки не з`явились, судове засідання відкладено. Свідок ОСОБА_11 (конфідент) до Дарницького районного суду м. Києва не з`явилась (арк.218 т.3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2025 постановлено провести судове засідання при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, призначене на 10-30 31.03.2025, в приміщенні Київського районного суду міста Харкова в режимі відеоконференції між Київським районним судом м. Харкова та Дарницьким районним судом м. Києва, та/або з власних мереж, за участю свідка ОСОБА_11 (конфідента), без розкриття її особистих даних (арк.219 т.3).

31.03.2025 в судове засідання в суд першої інстанції свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не з`явились. Також не з`явилась свідок ОСОБА_11 (конфідент) до Дарницького районного суду м. Києва не з`явилась, у зв`язку з чим прокурор заявив клопотання про відтворення технічних записів показань вищевказаних свідків, яке задоволено судом першої інстанції (арк.223-226 т.3).

При цьому, згідно аудіо- та відеозапису судового засідання від 31.03.2025 і журналу цього судового засідання, обвинувачений та його захисник не заперечували щодо заявленого клопотання прокурора про відтворення технічних записів показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 (конфідента).

Колегія суддів також бере до увагу правові висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 14.01.2025 справі № 335/10825/16 (провадження № 51-4643км23), про те, що положення «суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання» (перше речення частини 4 статті 95 КПК), не може тлумачитися як безумовна заборона використання показань, які особа давала перед іншим складом суду у тій же справі, однак такі показання мають використовуватися обережно, а неможливість піддати відсутню під час судового розгляду особу перехресному допиту має враховуватися судом при оцінці достовірності її показань та їх значення в сукупності з іншими доказами.

Для оцінки допустимості показань відсутнього свідка потрібно встановити наступні чинники: чи існували поважні причини для неявки свідка та, відповідно, для прийняття показань недопитаного відсутнього свідка як доказів; чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження обвинуваченого; чи існували достатні врівноважувальні фактори, у тому числі вагомі процесуальні гарантії, здатні компенсувати незручності, завдані стороні захисту в результаті допуску доказу та забезпечити, щоб судовий розгляд у цілому був справедливим.

За таких обставин, враховуючи, що суд першої інстанції сприяв виклику вищевказаних свідків, місцезнаходження яких встановити так і не виявилося можливим, сторона захисту не заперечувала щодо клопотання прокурора про відтворення технічних записів показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 (конфідента), які останні надавали іншому складу суду під час попереднього судового розгляду за участі сторони захисту та обвинувачення, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання цих показань допустимими, належними та достовірними доказами у справі при ухваленні оскаржуваного обвинувального вироку.

Крім того, судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку відомості, що містяться у:

- дорученні слідчого Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 15.06.2017, відповідно до якого, на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області № 6699т від 14.06.2017 доручено підпорядкованому підрозділу із залученням відповідних оперативних підрозділів УОТЗ ГУНП в Харківській області, у період до 14.08.2017 провести негласну слідчу (розшукову) дію - аудіо, - відео контроль особи за фігурантом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .( арк. 11-13 т. 3);

- постанові прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15.06.2017, відповідно до якої доручено слідчому Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в кількості та на суму коштів у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; безпосереднє проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки доручено громадянину з вигаданими анкетними даними ОСОБА_11 ; негласну слідчу (розшукову дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, провести у період з 15.06.2017 до 15.08.2017.(арк. 14-15 т. 3);

- протоколом помітки грошових купюр від 27.06.2017, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , було здійснено огляд і помітку грошових купюр з 19:00 год. до 19:15 год. за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 85, призначених для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме чотири купюри номіналом: 200 (двісті) грн. - ВА 1119833, 200 (двісті) грн. - ВХ 3280615, 200 (двісті) грн. - ВФ 7679534, 200 (двісті) грн. - ВИ 2894400 (арк. 93-95 т. 1);

-протоколі огляду покупця від 27.06.2017, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з 19:20 год. до 19:35 год. за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 85, було здійснено огляд ОСОБА_11 , якій доручено проведення оперативної закупівлі психотропної речовини «амфетамін». При огляді ОСОБА_11 , а також при огляді її автомобіля сторонніх речей виявлено не було. ОСОБА_11 видано для проведення оперативної закупівлі гроші в сумі 800 грн. Купюрами номіналом по 200 (двісті) грн. - ВА 1119833, 200 (двісті) грн. - ВХ 3280615, 200 (двісті) грн. - ВФ 7679534, 200 (двісті) грн. - ВИ 2894400, які вона поклала у карман шортів. (арк. 97 т. 1);

- протоколі оперативної закупки від 27.06.2017, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з 23:57 год. до 00:15 год. за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 85, ОСОБА_11 добровільно видала фломастер чорного кольору із червоним ковпачком, у якому знаходиться прозорий безбарвний полімерний пакетик на фіксаторі з порошкоподібною речовиною рожевого кольору. Зі слів ОСОБА_11 вказана речовина є «амфетаміном», який вона придбала у ОСОБА_7 за раніше видані їй 800 грн. Виданий пакетик з речовиною було вилучено, поміщено разом із фломастером у полімерний пакет синього кольору, який було перев`язано ниткою, кінці якої були опечатані паперовою біркою з підписами учасників. Оперативна закупка була проведена на підставі постанови прокурора Холодногірського відділу ХМП№1 №903т від 15.06.2017 (арк. 98 т. 1);

- висновку експерта ХНДЕКЦ №1264 від 18.07.2017, з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого, речовина, яку 27.06.2017, в ході проведення оперативної закупки психотропної речовини «Амфетамін» без затримання фігуранта, ОСОБА_11 , знаходячись за адресою: м. Харків, пров. Пушкінська, 5, добровільно видала, - є речовиною масою 0,5113 грам, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну в перерахунку на масу представленої речовини склала 0,1503 грам (арк.99-101 т. 1);

- протоколі огляду предмету від 20.07.2017, який розпочато о 17-15 годині та закінчено о 17-30 годині, відповідно до якого, під час огляду виявлено один опечатаний полімерний пакет, який постановою слідчого від 20.07.2017 визнано речовим доказом, та в якому згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №1264 від 18.07.2017 знаходиться порошкоподібна речовина рожевого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено - «Амфетамін». Маса «амфетаміну», в перерахунку на суху речовину, склала: 0,1503 грам (арк. 88, 102 т. 1);

- постанові прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24.07.2017, відповідно до якої доручено слідчому Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки в кількості та на суму коштів у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; безпосереднє проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки доручено громадянину з вигаданими анкетними даними ОСОБА_11 ; негласну слідчу (розшукову дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, провести у період з 24.07.2017 до 24.09.2017 (арк. 16-17 т. 3);

-протоколі помітки грошових купюр від 08.08.2017, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , було здійснено огляд і помітку грошових купюр з 15:45 год. до 16:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 8, призначених для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме шість купюр номіналом: 200 (двісті) грн. - ПБ 3334344, 200 (двісті) грн. -ЕГ 6524472, 200 (двісті) грн. -УМ 2570853, 200 (двісті) грн. - КЕ 6249340, 200 (двісті) грн. - ЕА 8375767, 200 (двісті) грн. - ЗЗ 3972976. (арк. 89-91 т. 1);

- протоколі огляду покупця від 08.08.2017, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з 16:05 год. до 16:20 год. за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 8, було здійснено огляд ОСОБА_11 , якій доручено проведення оперативної закупівлі психотропної речовини «амфетамін». При огляді ОСОБА_11 , а також при огляді її автомобіля сторонніх речей виявлено не було. ОСОБА_11 видано для проведення оперативної закупівлі гроші в сумі 1200 грн., купюрами номіналом по 200 (двісті) грн. - ПБ 3334344, 200 (двісті) грн. -ЕГ 6524472, 200 (двісті) грн. -УМ 2570853, 200 (двісті) грн. - КЕ 6249340, 200 (двісті) грн. - ЕА 8375767, 200 (двісті) грн. - ЗЗ 3972976, які вона поклала у автомобіль (арк. 92 т. 1);

- протоколі добровільної видачі від 08.08.2017, відповідно до якого, в присутності двох понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з 17:25 год. до 17:35 год. за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 8, ОСОБА_11 добровільно видала прозорий полімерний пакетик на фіксаторі з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині. Зі слів ОСОБА_11 вказана речовина є психотропною речовиною «амфетаміном», яку вона придбала у ОСОБА_7 за раніше видані їй 1200 грн. Виданий пакетик з речовиною було вилучено, поміщено у полімерний пакет, який було перев`язано ниткою, кінці якої були опечатані паперовою біркою з підписами учасників та пояснювальним написом. Оперативна закупка була проведена на підставі постанови прокурора Холодногірського відділу ХМП№1 №1081т від 24.07.2017 (арк. 96 т. 1).

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.08.2017, складеного за участі двох понятих, згідно з якими о 17:35 год. 08.08.2017 за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 38, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході обшуку у якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 690 грн. різним номіналом, з яких з яких 200 гривень серії - УМ2570853, 200 гривень серії - КЕ6249340, 100 (сто) гривень - СЕ 8433158, 100 сто) гривень - ГВ 0381689, 50 (п`ятдесят) грн. - ТА 6421710, 20 (двадцять) грн. - ТЕ 4037462, 10 (десять) грн. - ХА 5304756, 10 (десять) грн. - СЖ 3825538. При піднесенні ультрафіолетової лампи до грошових коштів дві купюри по 200 грн., світилися жовто-зеленим кольором. Вказані грошові кошти були вилучені та опечатані в один пакет, інші грошові кошти - в інший. Також при піднесенні ультрафіолетової лампи до рук ОСОБА_7 , вони світилися зеленим кольором, були взяті ватними тампонами змиви з правої, лівої долонь рук та гаманця, які були опечатані в різні пакети. Також було зроблено контрольний ватний тампон, який було опечатано в окремий пакет. Крім того, під час обшуку у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «1280», чорного кольору, з номером ІМЕІ НОМЕР_2 , у якому знаходиться сім картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , а також один медичний шприц об`ємом 0,5 мл з прозорою рідиною. Зауважень та доповнень до протоколу не надходило. На виявлені та вилучені речі, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2017 накладено арешт (арк. 103-106, 108-110 т. 1);

- висновку експерта ХНДЕКЦ №1613 від 16.08.2017, відповідно до якого, у медичному шприці, який 08.08.2017 було вилучено в ході обшуку у затриманого ОСОБА_7 , - міститься рідина яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін; маса амфетаміну в перерахунку на масу сухого залишку рідини становить 0,0311 г (арк. 111-114 т. 1);

-протоколом огляду предмету від 17.08.2017, який розпочато о 18-20 годині та закінчено о 18-35 годині, відповідно до якого, під час огляду виявлено один опечатаний паперовий конверт, який постановою слідчого від 17.08.2017 визнано речовим доказом, та у якому згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №1613 від 16.08.2017 знаходиться один медичний шприц об`ємом 0,5 мл., всередині якого знаходиться безбарвна рідина, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено -«Амфетамін». Маса «амфетаміну», в перерахунку на масу сухого залишку рідини склала: 0,0311 грам (арк. 115, 116 т. 1);

- висновку експерта ХНДЕКЦ №55 від 29.08.2017, з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого, на поверхні грошових купюр сумою 400 гривень, на ватних тампонах зі змивами з долонь рук ОСОБА_7 , на поверхні ватного тампона зі змивом з гаманця і на фрагменті аркуша паперу, представленого у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, які люмінесціюють жовто-зеленим кольором. На поверхні контрольного ватного тампону нашарування спеціальної хімічної речовини відсутні. Спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні грошових купюр сумою 400 гривень, спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні ватних тампонів зі змивами з долонь рук ОСОБА_7 , спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні ватного тампона зі змивом з гаманця, мають спільну родову належність зі спеціальною хімічною речовиною, представленою у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні фрагмента аркуша паперу білого кольору (арк. 117-122 т. 1);

- протоколі огляду предметів від 01.09.2017, який розпочато о 09-25 годині та закінчено о 09-45 годині, відповідно до якого, під час огляду виявлено п?ять полімерних пакетів, перев`язаних разом однією ниткою, опечатаних паперовою биркою, у чотирьох з яких знаходиться по одному ватному тампону, зі змивами з лівої, правої рук та гаманця гр. ОСОБА_7 , ватний тампон з контрольним змивом та у п`ятому пакеті знаходиться фрагмент білого аркуша паперу. Також до одного із пакетів прив`язаний шостий полімерний пакет, перев`язаний ниткою, опечатаний биркою, у якому знаходяться грошові кошти у розмірі 400 (чотириста) гривень, купюрами номіналом: 200 (двісті) гривень серії - УМ2570853, 200 (двісті) гривень серії - КЕ6249340. Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 55 від 29.08.2017 на поверхні вищезазначених грошових купюр, на ватних тампонах зі змивами з рук та гаманця гр. ОСОБА_7 і на поверхні фрагменту аркуша паперу, представленого у якості зразка помітки грошових купюр, присутні нашарування спеціальної хімічної речовини, які люмінесціюють жовто-зеленим кольором, та мають спільну родову приналежність між собою, на поверхні контрольного ватного тампону нашарування спеціальної хімічної речовини відсутні. Вказані предмети постановою слідчого від 01.09.2017 визнано речовими доказами. (арк. 123-125 т. 1);

- висновку експерта ХНДЕКЦ №1612 від 30.09.2017, відповідно до якого, пакетик з порошкоподібною речовиною, який 08.08.2017 за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 8, ОСОБА_11 добровільно видала, містить речовину масою 0,7387 грам містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін; маса амфетаміну в перерахунку на масу представленої речовини склала 0,4850 грам. (арк. 126-129 т. 1);

-протоколі огляду предмету від 02.10.2017, який розпочато о 15-15 годині та закінчено о 15-30 годині, відповідно до якого, під час огляду виявлено один опечатаний полімерний пакет, який постановою слідчого від 02.10.2017 визнано речовим доказом, та у якому згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №1612 від 30.09.2017 знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено - «Амфетамін». Маса «амфетаміну», в перерахунку на масу представленої речовини, склала 0,4850 грам. (арк. 130-131 т. 1);

- протоколі про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи від 03.10.2017, відповідно до якого, «14.06.2017 Апеляційним судом Харківської області надано ухвалу про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи за гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою АДРЕСА_6 , з метою отримання відомостей, які мають значення для досудового розслідування кримінального правопорушення та які, містяться в його розмовах, інших звуках, діях, рухах, пов`язаних з його діяльністю або місцем його перебування терміном до 14.08.2017 року. За дорученням слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНІ в Харківській області до УОТЗ ГУНП в Харківській області були направлені завдання на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи за гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою АДРЕСА_6 . У зв`язку із припиненням подальшого проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи за гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою АДРЕСА_6 , до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернені документи, які були направлені останнім. В ході вивчення матеріалів встановлено, що на електронних носіях повернутих з УОТЗ ГУНІ в Харківській області, міститься інформація про незаконну діяльність гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкаючий за адресою АДРЕСА_6 . Електронний носій «МSDНС» №228», «МSDНС» №230. Вказана негласна слідча (розшукова) дія - аудіо, відео контроль особи були проведені на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області № 6699т від 14.06.2017 (арк. 132-133 т. 1);

- протоколі перегляду аудіо-, відеозапису від 06.10.2017, з картами пам`яті до нього, відповідно до якого, за допомогою комп`ютерної техніки був відтворений відеозапис, який міститься на карті пам`яті «МSDНС» №228». Камера встановлена на особі - оперативному закупному, з вигаданими анкетними даними - ОСОБА_11 (особа 1). На флеш носії мається два відеозаписи. Дата та час початку першого відеозапису зазначені у правому нижньому кутку, а саме 27.06.2017. На відтвореному першому відеозапису видно, як особа чоловічої статі (особа 2), на вигляд близько 25-27 років, худорлявої статури, одягнутий у світлу сорочку, сидить в автомобілі та веде діалог з особою 1 жіночої статі. Особа 1: «Тримай вісімсот ….» В цей момент видно як особа 1 рахує після чого передає особі 2 чотири по 200 гривень. Після чого триває бесіда між особами, а через деякий час, особа 2 говорить, що він побіг, десь на годину. Особа 1 відповідає, що бувай, лише не як в минулий раз. На цьому відео зйомка закінчується.

На другому відеозаписі вбачається, як особа 2 сідає в автомобіль, де йде діалог з особою 1, яка питає «ну що?», Особа 2 відповідає: «Все в порядку... просто я тобі тоді називав адресу, однак потім туди приїхали «мусора», прямо навпроти стали дві машини, команда 8 чоловік… це з центрального ринку… я не знаю як це виникло…». Далі декілька хвилин триває діалог на зазначену тему, в ході якого автомобіль починає рух, а через деякий час зупиняється, стає видно як особа 2 передає в руки особі 1 прозорий пакетик з речовиною світлого кольору всередині, після чого особа 2 говорить: «ну потрібно там розтоптати чи я не знаю, камінці… нормальний ні?». Особа 1 відповідає: «Почекай, спробую скажу». Після чого, особа 2 забирає зазначений пакетик, згортає його та поміщає в якусь продовгувату темну ємність, схожу на фломастер, та віддає його особі 1. Після чого, особа 1 каже: «Все, здзвонімося». Особа 2 вийшовши з автомобіля, каже особі 1: «Пробач, що так довго, просто краще наступного разу або за декілька днів…», на що особа 1 відповіла: «Добре, наступного разу розберемося». Після чого особи прощаються, та відеозапис закінчується.

Також на карті пам`яті «МSDНС» №230 на відеозаписі, на якому зображено у правому нижньому куті дата 08.08.2017 року, вбачається, що камера встановлена на особі - оперативному закупному, з вигаданими анкетними даними - ОСОБА_11 . На відеозаписі видно, як через декілька хвилин до автомобілю, в якому знаходиться особа 1, сідає особа 2, чоловічої статті, на вигляд близько 25-27 років, худорлявої статури, одягнутий у коричневі штани, сіру футболку, на голові одягнута шляпа, через плече висить чорна сумка, після привітання починається діалог: Особа 1 запитує: «Де ти вчора пропав?», Особа 2 відповідає: «Я не пам`ятаю, не ну я пам`ятаю, але мені було важко короче … як твої справи?»; особа 1: «Ніяк, я вчора чекала тебе знаєш скільки». Під час діалогу особа 1 починає рахувати грошові кошти, говорячи при цьому: «Раз, два, три, чотири … тисяча двісті». Особа 2 бере зазначені грошові кошти, згортає їх та говорить особі 1: «Я думав, коли дзвонив тобі, що ми за кокос розмовляли…»; особа 1: «Ні, за фен…»; особа 2: «Добре, поїхали прямо і праворуч… Особа 1 «а що там?» Особа 2 «Там потрібно забрати … п`ять хвилин справ…у тебе взагалі час є». Особа 1: «Ну взагалі не дуже багато…. Я ж думала ти одразу… у мене просто бенза немає…. Далеко взагалі їхати? … може ти сам сходиш, а я поки заправлюся….?» Далі особа 2 виходить з автомобілю говорячи при цьому: «Якщо що телефонуй буду товкати..» Особа 1: «Якщо що будеш товкати, я тебе чекаю назад тут же або де…. Або на Джине?» Особа 2: «Зараз … ну краще на джине» Особа 1 «Все я заправлюсь та одразу туди давай». На цьому відеозйомка закінчується.

На другому записі, дата та час початку відеозапису 08.08.2017 о 16:58 год. На відеозаписі видно як особа 2 відкриває двері автомобіля, у якому знаходиться особа 1, та кладе між сидінь до підлокітника пакетик, який звідти одразу ж дістає особа 1 і видно прозорий пакетик з вмістом білого кольору, після чого особа 1 запитує: «Тут грам?», особа 2: «Рівно, рівно. Особа 1 «Все, дякую». Особа 2: «Все скажеш як, якщо будуть якісь обурення або навпаки там…». Особа 1: «все добре, дякую». Після цього перегляд відеозаписів був закінчений (арк. 86-87, 141 т. 1)

В судовому засіданні в суді першої інстанції, за участю спеціаліста, також відтворені файли, які містяться на електронних носіях «МSDНС» №228, «МSDНС» №230.

Отже, зазначені вище докази (показання свідків, докази за результатами здійснення гласних і негласних слідчих (розшукових) дій, висновки експертиз) узгоджуються між собою та підтверджують зміст одного, через це об`єктивних обставин не довіряти вказаним доказам немає та суд першої інстанції правильно поклав їх до доказової бази при ухваленні вироку. Підстав для висновку про неналежність, недопустимість чи недостовірність вказаних вище доказів, які доводять винуватість ОСОБА_7 , відсутні.

Твердження сторони захисту про те, що усі висновки судово-хімічних експертиз, що проведені у цій справі, є недопустимими доказами, на переконання колегії суддів, є суб`єктивними та необґрунтованими, оскільки експерти були попередженні про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову у наданні без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за статтями 34, 385 КК України (т.1 арк. 99-101, 111-114, 117-122, 126-129). Крім того, обвинуваченим та захисником не надано суду об`єктивних відомостей, які могли спростувати висновки судово-хімічних експертиз № 1264 від 18.07.2017, № 1613 від 16.08.2017, № 55 від 29.08.2017, № 1612 від 30.09.2017.

Колегія суддів також не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами протокол оперативної закупки від 27.06.2017 та протокол добровільної видачі від 08.08.2017 з тієї підстави, що в них відсутній підпис свідка ОСОБА_11 (конфідента), з огляду на наступне.

Як вбачається з відомостей протоколів оперативної закупки від 27.06.2017 та добровільної видачі від 08.08.2017, зазначені слідчі дії, кожна окремо, були проведені в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відповідно, які своїми особистими підписами підтвердили обставини, що викладені в цих протоколах. Ці поняті також не зазначали в цих протоколах будь-яких зауважень щодо проведених слідчих дій (т.1 арк.96, 98).

Крім того, під час свого допиту при попередньому судовому розгляду в іншому складі суду свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 фактично підтвердили обставини, які викладені у протоколах оперативної закупки від 27.06.2017 та добровільної видачі від 08.08.2017 за їх участі. При цьому свідки зазначили, що зміст протоколів відповідав тим діям, які проводились.

Колегія суддів також бере до уваги, що свідок ОСОБА_11 , яка здійснювала закупку психотропної речовини, повідомила під час свого попереднього допиту в суді першої інстанції, що вона придбала у обвинуваченого психотропні речовини за обставин подій, які фактично повністю відповідають пред`явленому обвинуваченню. Також свідок зазначила, що куплену речовину у ОСОБА_7 вона видала працівникам поліції в присутності понятих, яку опечатали. Ніякого тиску на неї не чинилось, ніхто ні до чого не примушував.

Належить також зазначити, що відомості протоколу перегляду аудіо-, відеозапису від 06.10.2017, а також відеозаписів, які містяться на електронних носіях «МSDНС» №228», «МSDНС» №230, повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 .

Крім того, сторона захисту не довела під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , а також інші свідки у цьому кримінальному провадженні, є зацікавленим особами та вони надавали завідомо неправдиві показання, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого і захисника в цій частині також є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ґрунтуються на їх суб`єктивній оцінці.

Згідно ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що показання свідків, попереджених про кримінальну відповідальність і безпосередньо допитаних під час попереднього судового розгляду, є стабільними протягом усього розгляду і узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_7 за пред`явленими обвинуваченням.

Не знайшли своє підтвердження також доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що під час затримання було порушено його право на захист, оскільки згідно відомостей протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.08.2017, складеного за участі двох понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , обвинувачений ОСОБА_7 особисто зазначив, що не має скарг, клопотань чи заяв, а також погодився із його змістом (арк.103-106 т.1).

Згідно відомостей про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.08.2017, працівниками поліції також роз`яснені ОСОБА_7 положення ч.4 ст.208 КПК України, повідомлено мати обвинуваченого та центр з безоплатної правової допомоги про затримання ОСОБА_7 .

Крім того, свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які безпосередньо були допитані в суді першої інстанції, повідомили суду, що в їх присутності був проведений обшук ОСОБА_7 , в ході якого у останнього були виявлені грошові кошти, частина з яких, коли працівники поліції підносили ультрафіолетову лампу, світились жовто-зеленим кольором. Ці грошові кошти були вилучені та було зроблено змиви. Крім того лампу підносили до рук ОСОБА_7, вони також світилися, як і гроші жовто-зеленим кольором. З рук також було зроблено змиви, які були опечатані. У ОСОБА_7 був також вилучені мобільний телефон Нокіа, який помістили до пакету, та шприци, в одному з яких була рідина. Потім було складено протокол затримання. Психологічного чи фізичного тиску ні до кого не було.

Отже, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення його процесуального права на захист, на думку колегії суддів, є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами захисника про те, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів щодо походження грошових коштів, які були використані для проведення слідчої дії, з наступних підстав.

З відомостей протоколу помітки грошових коштів помітки грошових купюр від 27.06.2017, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , було здійснено огляд і помітку грошових купюр, призначених для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_7 , а саме чотири купюри номіналом: 200 (двісті) грн. - ВА 1119833, 200 (двісті) грн. - ВХ 3280615, 200 (двісті) грн. - ВФ 7679534, 200 (двісті) грн. - ВИ 2894400 (арк. 93-95 т. 1).

Згідно відомостей протоколу помітки грошових купюр від 08.08.2017, в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , було здійснено огляд і помітку грошових купюр, призначених для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_7 , а саме шість купюр номіналом: 200 (двісті) грн. - ПБ 3334344, 200 (двісті) грн. -ЕГ 6524472, 200 (двісті) грн. -УМ 2570853, 200 (двісті) грн. - КЕ 6249340, 200 (двісті) грн. - ЕА 8375767, 200 (двісті) грн. - ЗЗ 3972976. (арк. 89-91 т.1).

При цьому, вказані у протоколах помітки грошових купюр від 27.06.2017 та від 08.08.2017 відомості повністю узгоджуються з відомостями протоколу огляду покупця від 27.06.2017, протоколу помітки грошових коштів від 27.06.2017, протоколу огляду покупця від 08.08.2017, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.08.2017 та показаннями вищезазначених свідків, що виключає будь-які сумніви у джерелі походження цих коштів і законності їх використання під час здійснення контролю за вчиненням злочину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 273 КПК України, під час проведення НСРД можуть бути використані заздалегідь ідентифіковані (помічені) грошові кошти. Водночас норми КПК України не містять заборони щодо використання як предмета неправомірної вигоди грошових коштів, які належать фізичним особам, зокрема, заявникам та свідкам. Будь-якого документального або/та процесуального оформлення передання такими особами грошових коштів у розпорядження органу досудового розслідування для подальшого їх використання у кримінальному провадженні нормами кримінального процесуального законодавства також не передбачено.

На переконання колегії суддів, що наявність у матеріалах провадження протоколів помітки грошових купюр від 27.06.2017 та від 08.08.2017 свідчить про належну ідентифікацію грошових коштів. Показання свідка ОСОБА_11 , надані під час попереднього судового розгляду в іншому складі суду, узгоджуються з іншими доказами щодо походження грошей і не містять суперечностей, що виключає будь-які сумніви у джерелі походження цих коштів і законності їх використання під час здійснення контролю за вчиненням злочину.

Крім того, відомості про походження грошових коштів не впливають на їхні якісні характеристики, волевиявлення осіб, які отримували неправомірну вигоду, наявність чи відсутність ознак складу злочину, який є предметом даного судового розгляду та допустимість результатів НСРД.

Сторона захисту не заперечує факту виявлення 08.08.2017 у ОСОБА_7 під час затримання грошових коштів, частина з яких співпадає за номіналом і серійними номерами купюр, ідентифікованим раніше відповідно до протоколу помітки грошових купюр від 08.08.2017.

Відтак, матеріали кримінального провадження містять інформацію про походження грошових коштів, а складені протоколи отримання грошових коштів містять детальну інформацію про кількість, номінали та серійні номери купюр, які передавалися свідку ОСОБА_11 (конфіденту).

Зазначена процесуальна позиція суду апеляційної інстанції повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 22.02.2024 у справі №688/3517/16-к (провадження №51-5411км23) та від 15.10.2024 у справі №303/1425/18 (провадження №51-4852км18).

Колегія суддів також критично ставиться до доводів захисника про порушення органом досудового розслідування положень ст. 214 КПК України та пунктів 2.8, 2.9, 2.15, 2.16 Положення про порядок ведення ЄРДР, оскільки, відповідно до постанови прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 при виділення матеріалів досудового розслідування, відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні №0001514 були внесені слідчим 09.06.2017 а попередньою правовою кваліфікацію дій за ч.1 ст.307 КК України.

При цьому, Верховним Судом у постанові від 20.06.2024 у справі № 502/945/18 (провадження № 51-6562 км 23) сформульовано висновок, відповідно до якого, приписи ст. 214 КПК України не містять вимог про внесення до ЄРДР, за окремим порядковим номером, відомостей про вчинення кожного з тих діянь, що охоплюються єдиним умислом особи і передбачені відповідною частиною ст. 307 КК України, як альтернативні форми виявлення суспільно небезпечного діяння (наприклад, протиправне придбання, зберігання з метою збуту і збут психотропної речовини в ч. 1 ст. 307 КК України) і за правилами кваліфікації кваліфікуються як такі, що утворюють один склад злочину.

За таких обставин, твердження захисника про те, що слідчий повинен був внести відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.307 КК України одразу після його скоєння, тобто 27.06.2017, на переконання колегії суддів, є суб`єктивними та безпідставними.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що слідчим правильно було внесені 09.08.2017 відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0001514 за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо провокації злочину, колегія суддів дійшла висновку, що у матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами, а саме спонукання до вчинення злочину.

Судом першої інстанції не встановлено ознак, притаманних провокації злочину, у діях правоохоронних органів та ОСОБА_11 , яка діяла під контролем правоохоронних органів як особа, залучена до проведення НСРД.

Як вбачається із положень, викладених ЄСПЛ у рішенні від 05.02.2008 в справі «Раманаускас проти Литви» встановлено підбурювання з боку поліції, яке має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

На переконання колегії суддів, враховуючи досліджені вищезазначені докази, у цій справі відсутні ознаки примушування чи схиляння з боку правоохоронних органів ОСОБА_7 до конкретного варіанту поведінки, а отже і провокації злочину та фальсифікування доказів.

Крім цього, в своїй апеляційній скарзі захисник зазначає про відсутність належних та допустимих доказів доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, заперечуючи факт вчинення його підзахисним злочинів та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення.

При цьому, колегія суддів враховує, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що перший епізод збуту ОСОБА_7 психотропної речовини ОСОБА_11 відбувся 27.06.2017, після чого органу досудового розслідування був певний час для підтвердження, що придбана конфідентом речовина є психотропною.

Згідно висновку експерта ХНДЕКЦ №1264 від 18.07.2017, речовина, яку 27.06.2017, в ході проведення оперативної закупки психотропної речовини «Амфетамін» без затримання фігуранта, - є речовиною масою 0,5113 грам, яка містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну в перерахунку на масу представленої речовини склала 0,1503 грам.

Колегія суддів також враховує показання свідка ОСОБА_11 , які вона надавала при попередньому судовому розгляді в іншому складі суду, про те, що ініціатива продажу їй психотропних речовин йшла саме від ОСОБА_7 , який їй сам дзвонив.

Тобто, на переконання колегії суддів, орган досудового розслідування, отримавши висновок експерта ХНДЕКЦ №1264 від 18.07.2017 та інформацію від свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 продовжує телефонувати їй з метою збуту психотропних речовин, законно дійшов висновку про можливість проведення вдруге оперативної закупки.

Також належить врахувати, що згідно висновку експерта ХНДЕКЦ №1613 від 16.08.2017, у медичному шприці, який 08.08.2017 було вилучено в ході обшуку у затриманого ОСОБА_7 , міститься рідина яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін; маса амфетаміну в перерахунку на масу сухого залишку рідини становить 0,0311 г.

Слід звернути увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, Суд визнає необґрунтованими та не розглядає по суті заяви щодо провокації злочину, коли заявник заперечує факт вчинення ним злочину та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення (рішення у справі «Берлізев проти України» від 08.07.2021).

Так, в цій справі ЄСПЛ визнав непослідовним заперечення заявником вчинення злочину та одночасне висунення ним скарги, що його спровокували вчинити інкримінований злочин. Захист від провокації обов`язково передбачає, що обвинувачений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання з боку працівників міліції.

Отже, у цьому кримінальному провадженні особа, відносно якої скеровано обвинувальний акт до суду, також не визнавав вчинення інкримінованих йому дій. Відсутність констатації факту вчинення злочину виключає можливість провокації.

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 07.12.2022 (справа № 385/619/16, провадження № 51-2496км21), від 08.12.2022 року (справа № 466/9812/16-к, провадження № 51-3021км22) та від 19.09.2024 (справа № 536/1234/20, провадження № 51-7768км23).

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність потожирових слідів та відбитків пальців рук на вилучених предметах, колегія суддів зазначає, що згідно висновку експерта ХНДЕКЦ №55 від 29.08.2017, з ілюстративною таблицею до нього, спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхні грошових купюр сумою 400 гривень, на поверхні ватних тампонів зі змивами з долонь рук ОСОБА_7 , на поверхні ватного тампона зі змивом з гаманця, мають спільну родову належність зі спеціальною хімічною речовиною, представленою у якості зразка помітки грошових купюр на поверхні фрагмента аркуша паперу білого кольору.

Твердження обвинуваченого про те, що вилучений у свідка ОСОБА_11 фломастер чорного кольору із червоним ковпачком із порошкоподібною речовиною були опечатані без дотримання вимог ч.5 ст.237 КПК України, на переконання колегії суддів повністю спростовуються як відомостями протоколу оперативної закупки від 27.06.2017, висновку експерта ХНДЕКЦ №1264 від 18.07.2017, протоколу огляду предмету від 20.07.2017, постанови слідчого про визнання речовим доказами від 20.07.2017, так і показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які останні надавали безпосередньо під час свого допиту при попередньому судовому розгляді в іншому складі суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, оскільки у вироку суду першої інстанції в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України.

В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце та спосіб вчинення злочину.

Судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а також закриття кримінального провадження, з урахуванням доводів, наведених в апеляційних скаргах сторони захисту.

Тобто, апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях останнього складу злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, або відсутності події кримінальних правопорушень, а тому, на переконання колегії суддів, така позиція апелянтів пов`язана з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданих апеляційних скарг.

Таким чином, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Щодо інших доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про незаконність оскарженого вироку колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Колегія суддів розцінює не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, як обраний засіб захисту від пред`явленого обвинувачення і бажання уникнути відповідальності за скоєне.

Належить також зазначити, що ч.2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена «поза розумним сумнівом». Стандарт доведення винуватості «поза розумним сумнівом» полягає у тому, що за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, які були досліджені в суді, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Кожен доказ має підтверджувати певну обставину, яка має значення для конкретного кримінального провадження, і лише сукупність усіх доказів, оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, у своєму взаємозв`язку доводять винуватість чи невинуватість особи. Тобто, суд робить свій висновок не на окремо взятому доказі, а на сукупності доказів (як прямих, так і непрямих), які доповнюють та уточнюють один одного.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Стороною захисту не доведено наявність підстав для виправдання обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням чи скасування оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, наведених в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 .

Разом з цим, перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги прокурора в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла висновку, що такі доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення стосовно допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, не позбавлені правових підстав.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів установлено, що попереднім вироком Київського районного суду м.Харкова від 08.10.2019 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі в кримінально виправній установі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Зазначений вирок був оскаржений прокурором у кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_7 , захисниками ОСОБА_32 та ОСОБА_33 .

За наслідками попереднього апеляційного розгляду було постановлено ухвалу Харківського апеляційного суду від 30.07.2019, якою частково задоволено подані апеляційні скарги та скасовано попередній вирок Київського районного суду м.Харкова від 08.10.2019 і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з посиланням на ч.1 ст. 412 КПК України (справа №640/15640/17, апеляційне провадження №11-кп/818/1370/19).

При цьому, апеляційний суд зазначив в мотивувальній частині своєї ухвали від 30.07.2019, що вирок скасовується через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, але при новому судовому розгляді суду першої інстанції належить врахувати, що тяжкість злочину сама по собі не може свідчити про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

Натомість, при за результатами нового розгляду суд першої 07.04.2025 ухвалив оскаржуваний вирок, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання за оскаржуваним вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги сталу практику суду касаційної інстанції, викладену в постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №740/3597/17 (провадження №51-6070кмо19) та від 23.09.2019 у справі №728/2724/16-к (№51-7543кмо18), відповідно до якої, у разі встановлення апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставами для скасування вироку чи ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 370, 419, ч. 2 ст. 416 КПК України, він не може залишити поза увагою доводи апеляційної скарги прокурора чи потерпілого щодо необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, оскільки в протилежному випадку це призведене до неможливості застосування такого закону при новому розгляді в суді першої інстанції.

Зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №728/2724/16-к (провадження № 51-7543кмо18) зазначено про те, що ч. 2 ст. 416 КПК України визначає вичерпний перелік випадків, коли при новому розгляді суд першої інстанції може застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, а саме тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. При цьому положення ч. 2 ст. 415 КПК України не слід розглядати як такі, що дозволяють зробити винятки з указаного правила.

Натомість, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався і за результатами нового судового розгляду за тим же обсягом обвинувачення, визнаного доведеним, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 , в порушення вимог ч.2 ст.416 КПК України, більш суворе покарання як за вчинені злочини за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, так і за сукупністю цих кримінальних правопорушення на підставі ч.1 ст.70 КК України, ніж те, що було призначено попереднім вироком Київського районного суду м.Харкова від 08.10.2019, який не був скасований у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Враховуючи не дотримання судом першої інстанції вимог ч.2 ст.416 КПК України при призначенні обвинуваченому покарання, оскаржуваний вирок суду в частині призначення покарання підлягає зміні на підставі п.2 ч. 1 ст. 407, п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України, про що слушно просить прокурор в своїй апеляційній скарзі.

При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, колегія суддів враховує характер і ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, фактичні обставини кримінального провадження, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до ст.ст.66, 67 КК України.

Колегія суддів також враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має середньо-технічну освіту, одружений, раніше судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №657 від 27.08.2018 року, ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання психостимуляторів. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При цьому, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008).

За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України, фактичних обставин вчинення кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, відомостей про особу ОСОБА_7 , відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_7 належить призначити додаткове покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове, у виді конфіскації всього особистого майна.

При цьому, остаточне покарання ОСОБА_7 спочатку належить призначити за правилами ч.1 ст.70 КК України, а потім - за ч.4 ст.70 КК України, оскільки у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вчинив інкриміновані йому злочини до ухвалення вироку Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024.

Колегія суддів також враховує, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.10.2024 вирок Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 скасовано в частині його засудження за ч. 4 ст.185 КК, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК. В частині призначеного покарання вирок Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 змінено. Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 128 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Виключено з мотивувальної та резолютивної частин вироку висновки і рішення суду першої інстанції щодо призначення ОСОБА_7 покарання за правилами ст. 70 КК. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_7 покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 за ст. 128 КК повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2024 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 25 днів.

В решті вирок Київського районного суду м.Харкова від 07.04.2025 належить залишити без змін, в тому числі, в частині початку строку відбування покарання (з 15.05.2024) та зарахування ОСОБА_7 у строк покарання термін знаходження його під вартою з 08.08.2017 по 02.10.2019.

На переконання колегії суддів, саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним та достатнім для досягнення мети покарання - виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При цьому, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення при перевірці цього кримінального провадження, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 2, ст.409 ч.1 п.3, ст.412 ч.1, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання - змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі, з конфіскацією всього його особистого майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Київського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року, з урахуванням цієї ухвали апеляційного суду, та вироком Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2024 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

В решті вирок Київського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий -

Судді :