Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4280/25
Провадження №: 1-кп/332/616/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 05 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2015 року народження, працює водієм в ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, рнокпп НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04 травня 2025 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, він, керуючи автобусом «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконуючи маршрутні перевезення за замовленням, здійснював рух по проїзній частині закритої території ПАТ «Запоріжсталь», яке розміщено за адресою м. Запоріжжя вул. Південне шосе 72.

В цей же час пішохід ОСОБА_5 , будучи співробітником зазначеного вище підприємства, здійснювала рух тротуаром проїзної частини в попутному для водія ОСОБА_4 напрямі.

Під час руху, в районі зупинки транспорту «Управління залізничного транспорту» водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями, а саме п. 10.1, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» в безпеці своїх дій не переконався і, виконуючи маневр лівого повороту - допустив зміщення задньої частини кузова керованого ним автобусу за межі проїзної частини, а саме на правий тротуар, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дистального метаепіфізу правої променевої кістки та шилоподібного відростка ліктьової кістки справа, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я більш, як 21 доба; синця тазової ділянки, що кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, зі мінами та доповненнями, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Учасники кримінального провадження фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті не оспорювали.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, про що також надав суду письмове клопотання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого, зазначила, що жодних претензій до ОСОБА_4 не має, просила закрити кримінальне провадження за примиренням сторін, про що також подала письмове клопотання.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, а також прокурора, яка не заперечувала проти закриття кримінального провадження в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України, закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, ОСОБА_4 обвинувачений за ч.1 ст.286 КК України, звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження щодо нього, звільнення його від кримінальної відповідальності, йому відповідно роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст.46 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення (ч.1 ст.286 КК України), яке згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким злочином, вперше, звернувся до суду із даним клопотанням та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено і не заперечується сторонами кримінального провадження, що діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_4 у вину, дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, а саме Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії необережних нетяжких злочинів, в обвинувальному акті відсутнє зазначення обставин скоєння правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. При цьому встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, інкриміноване йому кримінальне правопорушення ним було вчинене вперше, працює, має на утриманні дитину 2015 року народження, за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно; потерпіла та обвинувачений примирилися, шкода заподіяна вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, потерпілому з боку обвинуваченого відшкодована.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 3060, складеному о 22 год 15 хв 04.05.2025, під час огляду ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд, відповідно до вимог ч.2 ст.288 КПК України, з`ясувавши думку потерпілого, думку прокурора щодо заявленого клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, керуючись ст.12 КК України та на підставі ст.46 КК України, в порядку ст.ст.284-288 КПК України, із закриттям даного кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався і підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Частиною першою ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21, провадження № 51-4668км21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20, провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км21) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251км21).

На підставі ст.46 КК України, керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст. ст.286, 288, 314, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 05 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,- закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Після набрання ухвалою законної сили речовий доказ: автобус «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПРАТ «Запорізьке АТП-12329», вважати повернутим за належністю власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи №19/108-25/14932-ІТ від 08.07.2025 в розмірі 3565,60 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 10.09.2025.

Суддя: ОСОБА_1