В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 від 21.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Нижня Яблунівка, Турківського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, водій ТОВ «АВЕ Ужгород», раніше не судимий,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в тому, що 20 липня 2025 року, близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час раптово виниклого конфлікту між ним та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наніс останній удар правою рукою зжатою в кулак в область правого плеча та обличчя, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: синця на шкірних 2 покривах зовнішньої поверхні верхньої третини правого передпліччя та правого ліктьового суглобу.

Дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше, як шість днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодженн

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 складеної у присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої обвинувачений повідомляє, що визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень проступків, передбачених ч.1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження. Згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; зазначає, що його ознайомлено з обмеженням права на апеляційне оскарження та з ч.2 ст. 302 КПК України; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник засвідчили добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Матеріали справи містять заяву потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною ч. 2 ст. 302 КПК України; згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без її участі.

У обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідно до ч.1 ст. 302 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням вказаного та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. При цьому, згідно частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто завданні потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 , має зареєстроване місце проживання, розлучений, офійно працевлаштований працює водієм ТОВ «АВЕ Ужгород», раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Згідно частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його поведінку після вчинення проступку, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення йому покарання у вигляді штрафу у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, а саме п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

В даному кримінальному провадженні проведено судово-медична експертиза Висновок №218, від 24.07.2025 року, яку проведено судово-медичним експертом ОСОБА_6 Закарпатського обласного бюро «судово-медичної експертизи» Ужгородським районним відділенням судово-медичної експертизи, витрати на яку відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1