Справа № 450/2538/24 Провадження № 1-кп/450/254/25
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

13 червня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

представника власників майна ОСОБА_7

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000549 від 26.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 368 КК України, -

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про повернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 від 26.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 368 КК України.

27.06.2024 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, в якому він просить суд зобов`язати прокурора у даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_8 вилучене 30 листопада 2023 року під час проведення невідкладного обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000549 від 26 червня 2023 року наступне майно, належне йому на праві приватної власності, а саме: 9 306 доларів США та мобільний телефон марки «IPhone» моделі «13 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , а також зобов`язати прокурора у даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_9 вилучене 30 листопада 2023 року під час проведення невідкладного обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000549 від 26 червня 2023 року наступне майно, належне їй на праві приватної власності, а саме: 16 005 євро.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває справа № 450/2538/24 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 368 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000549 від 26 червня 2023 року проводилось слідчими Другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурорів Третього відділу Першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора України. 30 листопада 2023 року, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000549 від 26 червня 2023 року, на підставі Постанови про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчим суддею слідчої Другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було вилучено наступне майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone» моделі «13 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , без сім-картки, пароль до входу в систему телефону: НОМЕР_3 , та його, офіційно задекларовані в Єдиному державному реєстрі декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції, як особою уповноваженою на виконання функцій держави, особисті заощадження за 2022 рік у вигляді готівкової іноземної валюти в сумі 9 306 доларів США, а також наступне майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_9 , офіційно задекларовані, як фізичною особою підприємцем, особисті заощадження за 2018 - 2023 роки у вигляді готівкової іноземної валюти в сумі 16 005 євро. Так, відповідно до офіційно поданої ОСОБА_8 , як особою уповноваженою на виконання функцій держави, декларації про майновий стан і доходи за 2022 звітний рік, яка розміщена у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, Національного агентства з питань запобігання корупції, серед іншого, в розділі «12. Грошові активи» зазначено, що він зберігає за місцем свого постійного проживання, яке є місцем проведення невідкладного обшуку у даному кримінальному провадженні за адресою: АДРЕСА_1 , наступні готівкові кошти: 9 000 доларів США та 120 тисяч гривень, що свідчить про законність походження вказаних вище вилучених в ході проведення обшуку грошових коштів і їх офіційне декларування відповідно до антикорупційного законодавства України. Крім того, відповідно до офіційно поданих ОСОБА_9 , як фізичною особою-підприємцем, податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 звітні роки, обсяг її доходу за 2018 рік становить 938 563,00 гривень, за 2019 рік 997 527,00 гривень, за 2020 рік 454 768,00 гривень, за 2021 рік 743 746,00 гривень, а за 2022 рік 742 300,00 гривень, що сумарно, лише за п`ять останніх звітних років, які передували 2023 року, становить 3 876 904,00 гривень, що, за виключенням поточних сімейних витрат, були конвертовані нею у 16 005 євро готівкою. Тобто, уся вилучена готівка була відображена в податкових деклараціях та подана до Єдиного держреєстру декларацій НАЗК, що підтверджує законність походження коштів. ОСОБА_8 має статус свідка, а ОСОБА_9 взагалі не є стороною провадження. Жодних підозр чи обвинувальних актів щодо них не було. Вилучене майно не арештовано, ухвала суду про арешт відсутня. Незважаючи на це, слідчий ДБР ОСОБА_11 листом (не постановою) відмовив у поверненні майна, посилаючись на те, що воно нібито визнано речовими доказами. Проте відповідно до ст. 84 та 98 КПК України, вилучене майно не має ознак речових доказів воно не є ні предметом злочину, ні набутим злочинним шляхом, і не підлягає конфіскації. Телефон уже був оглянутий, доступ до нього забезпечено власником, пароль надано добровільно. У зв`язку з цим адвокат просить задовольнити клопотання про повернення тимчасово вилученого майна грошових коштів та мобільного телефону законним власникам.

Представник власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні, подане ним клопотання підтримав, просив задоволити з підстав, викладених у ньому.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що клопотання про повернення тимчасово вилученого майна є передчасним.

Інші учасники справи в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про повернення тимчасово вилученого майна не заперечили.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із протоколу обшуку від 30.11.2023 року, за участю: ст. о/у ДБР ОСОБА_12 , о/у ДБР ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , також у присутності двох понятих, слідчим другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , 30.11.2023 року було проведено невідкладний обшук, до постановлення ухвали слідчим суддею, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , а також виявлено та вилучено наступні речі та предмети: предмети зовні схожі на грошові кошти: купюри номіналом 100 доларів США в кількості 92 купюри, купюри номіналом 50 доларів США в кількості 2 купюри, купюри номіналом 5 доларів США в кількості 1 купюра, купюри номіналом 1 долар США в кількості 1 купюра; предмети зовні схожі на грошові кошти: купюри номіналом 50 євро - 143 купюри, 100 євро - 8 купюр, 500 євро - 10 купюр, 200 євро - 10 купюр; 10 євро - 38 купюр, 5 євро - 7 купюри, 20 євро 32 купюри, а також мобільний телефон марки «IPhone» моделі «13 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , без сім-картки, пароль до телефону: НОМЕР_3 .

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2023 року у справі № 757/56025/23-к клопотання задоволено; надано слідчому другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 0000549 від 26.06.2023 обшуку об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_14 , код НОМЕР_4 , з метою виявлення та вилучення купюр схожих на грошові кошти в сумі 9306 (дев`ять тисяч триста шість) доларів США, купюр схожих на грошові кошти в сумі 16005 (шістнадцять тисяч п`ять) Євро та мобільний телефон Iphone 13 Pro IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без сім-картки.

Підстави віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні статті 167 КПК України залежать від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Зокрема, такий порядок регламентовано положеннями пункту 6 частини 2 статті235та статті236 КПК, згідно з якими ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. На підставі частини 7статті 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 цієї ж процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тобто у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше 48 годин дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.

Судом встановлено, що незважаючи на вимоги зазначених норм чинного кримінально-процесуального закону, органом досудового розслідування після вилучення майна не було подано слідчому судді клопотання про накладення арешту на грошові кошти в сумі 9306 доларів США, купюр схожих на грошові кошти в сумі 16005 Євро та мобільний телефон Iphone 13 Pro IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без сім-картки, що свідчить про наявність правових підстав для повернення вказаного майна, відповідно до вимог ст. 169 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У клопотанні адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначено, що вказане вище вилучене в останніх майно в іноземній валюті в сумі 16 005 євро і 9 306 доларів США, а також мобільний телефон марки «IPhone» моделі «13 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 до цього часу повернуто не було.

Стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Щодо доводів прокурора про передчасність вказаного клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, то суд вважає за необхідне зазначити наступне:

за змістом кримінально-процесуального закону, все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

В свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Оцінюючи обставини справи по суті щодо наявності підстав для повернення вилученого при обшуку майна, суд виходить з наступного:

Так в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 0000549 від 26.06.2023 обшуку об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_14 , код НОМЕР_4 , з метою виявлення та вилучення купюр схожих на грошові кошти в сумі 9306 (дев`ять тисяч триста шість) доларів США, купюр схожих на грошові кошти в сумі 16005 (шістнадцять тисяч п`ять) Євро та мобільний телефон Iphone 13 Pro IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без сім-картки.

Вилучене під час обшуку майно, має статус тимчасово вилученого майна, оскільки ухвалою про дозвіл на проведення обшуку, слідчому надано право на вилучення вищевказаних речей та предметів. Вказане свідчить про те, що особа, яка реалізовує ухвалу та проводить обшук, може вилучити таке, оскільки вважає, що вони здобуті злочинним шляхом та мають значення для кримінального провадження.

Проте сторона обвинувачення у будь-якому випадку зобов`язана у строк, визначений частиною 5 статті 171 КПК України звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, вилученого на підставі ухвали про дозвіл на проведення обшуку, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна перш за все змінює правовий режим тимчасово вилученого майна у «арештоване майно». Більш того, сторона обвинувачення зобов`язана довести відповідну правову підставу, визначену ч. 2 ст. 170 КПК України для арешту майна (речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

У той же час, відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В той же час, вимогами частини 1 статті 100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до статті 169, частини 5 статті 171 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, якщо клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого на підставі ухвали про проведення обшуку майна не подано протягом 48 годин після вилучення майна.

Враховуючи, що арешт на тимчасово вилучені в порядку частини 3 статті 233 КПК України купюри схожі на грошові кошти в сумі 9306 доларів США, купюри схожі на грошові кошти в сумі 16005 Євро та мобільний телефон Iphone 13 Pro IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без сім-картки, не накладався, на підставі частини 5 статті 171 КПК України, вказане майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про повернення тимчасово вилученого майна є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98-100,167,168,169,171,236,303-307,309 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про повернення тимчасово вилученого майна задоволити.

Зобов`язати прокурора, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000549 від 26.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 368 КК України, повернути ОСОБА_8 , вилучене 30.11.2023 року, під час проведення невідкладного обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , належне йому на праві приватної власності, а саме: 9 306 (дев`ять тисяч триста шість) доларів США та мобільний телефон марки «IPhone» моделі «13 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Зобов`язати прокурора, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000549 від 26.06.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 368 КК України, повернути ОСОБА_9 , вилучене 30.11.2023 року, під час проведення невідкладного обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , наступне майно, належне їй на праві приватної власності, а саме: 16 005 (шістнадцять тисяч п`ять) євро.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1