Справа № 489/6555/24
кримінальне провадження
№1-кп/489/564/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 р. м. Миколаїв

Інгульський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

законного представника потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000812 від 06.06.2024 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, раніше не судимого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, працюючого в ТОВ «Уклон Україна» на посаді водія, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2024 приблизно о 12:45 годин, водій ОСОБА_4 керував автомобілем «Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухавшись у світлий час доби, по сухій, чистій, проїжджій частині пр. Богоявленського, зі сторони вул. Молодогвардійської в сторону вул. Паркова в м. Миколаєві. В цей же час, малолітній пішохід ОСОБА_8 рухався по нерегульованому світлофором перехресті в межах пішохідного переходу на через проїзну частину пр. Богоявленського зі сторони вул. Миколаївської у м. Миколаєві, тобто справа наліво по відношенню до руху автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Водій ОСОБА_4 , рухаючись у вказаному напрямку, при проїзді нерегульованого світлофором перехрестя вул. Театральної та пр. Богоявленського в м. Миколаєві, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами (далі ПДР України), а саме: проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом всупереч того, що автомобіль, який рухався у попутному із ним напрямку, справа від нього, знижував швидкість аж до зупинки, щоб надати перевагу у русі пішоходу, продовжив рух у обраному раніше напрямку, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався в межах дії дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України та дорожніх знаків 5.35.1 і 5.35.2 ПДР України, справа наліво відносно напрямку руху водія. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням уламків, перелому кісток основи черепа, перелому Зовнішньої та верхньої стінок гайморової пазухи зліва, саден голови, кінцівок, тулубу, що відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2,3 «б», 12.1, 12.3, 18.1, 18.4 Правил Дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з Наслідками, що настали.

З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений в ході судового розгляду свою вину визнав, показав, що керував автомобілем «Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проспекту Богоявленському з вул. Молодогвардійської в напрямку вул. Південної. Наближаючись до вул. Театральної (Васляєва) рухався у лівій смузі. В правій смузі рухалась маршрутка «Рута», яка почала пригальмовувати перед вул. Театральною. Він вважав, що маршрутка пригальмовує, щоб зупинитись у кармані на зупинці. Він також пригальмовував, наближаючись до перехрестя. Маршрутка обмежувала йому огляд він не бачив чи є люди на пішохідному переході. Раптом маршрутка зупинилась прямо на пішохідному переході та він раптово, рівняючись вже з маршруткою побачив, як по пішохідному переходу почала бігти дитина, почав гальмувати але не встиг, дитина (потерпілий) вдарилась об його передню праву сторону авто. Вийшов, був у шоковому стані, побачив, що дитина непритомна, викликали поліцію та швидку.

У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у законного представника потерпілого.

Повідомив також, що намагався під час досудового слідства надавати допомогу, проте через непорозуміння з представником потерпілого та її адвокатом грошові кошти передати потерпілій не зміг. Під час судового розгляду частково відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, на даний час сплатив 33608,76 грн. Зазначив, що безумовно визнає, що завдав потерпілому та її законному представнику моральну шкоду, проте вказує, що остання повинна бути співмірною, оскільки на даний час він не працює.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, окрім визнання вини самим обвинуваченим, підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Показами законного представника ОСОБА_6 , яка показала, що вийшла гуляти з молодшою дитиною в парк, син вже гуляв в парку Юність за пішохідним переходом, у місті не було світла та зв`язку. Син пішов грати з другом у парку. Показала, що почали приходити смс про попущенні виклики. Потім додзвонились й сказали, що син потрапив в аварію. Побігла до пішохідного переходу, молодшу дитину віддала сусідці, попросила відвести додому, підійшла до швидкої, впізнала свою дитину, побачила обвинуваченого, поспілкувалась із ним, повернулась до швидкої, було дуже багато свідків. Син лікувався в обласній Миколаївській лікарні близько 2-х тижнів.

Також показала, що 21.01.2025 відбулася операція, за яку обвинувачений не знає. Частини ліків купувала сама, проте після ДТП втратила роботу, треба було відвідувати з сином реабілітаційні програми, психолога. Дитина зазнала травми, яка відобразилась на яго поведінці та житті.

Протоколом огляду місця події від 06.06.2024, відповідно до якого дорожньо-транспортна подія, відбулася в м. Миколаєві на перехресті проспекту Богоявленського та вул. Васляєва (Театральна), за участю автомобіля Ford Fusion, держномер НОМЕР_2 , та дитини, проведено огляд місця події, встановлено, при яких умовах відбулося ДТП, напрямок руху транспортних засобів та пішоходу, елементи вулиці та дороги, знаки, дорожню розмітку, зазначено, що ДТП відбулося на пішохідному переході, також зазначено додатково, що на кузові автомобіля виявлено пошкодження кріплення правого дзеркала заднього виду, потертість бруду на передньому правому крилі автомобіля та передній правій двері. Додатково зафіксовано все на схемі ДТП, зроблено фото-таблиці.

Відповідно до результатів медичного огляду водія ОСОБА_4 останній був тверезий.

Транспортний засіб, автомобіль Ford Fusion ВE 0448 СМ, було вилучено та передано на відповідальне зберігання, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з висновком експерта від 02.07.2024 № СE-19/115-24/10478-ІТ, на момент дорожньо-транспортної пригоди ходова частина, елементи керування та робочі системи автомобіля Ford Fusion, державний номер НОМЕР_3 , перебували у працездатному стані.

Згідно з висновком експерта від 03.07.2024 № СЕ-19/115-24/10479-ІТ, на автомобілі Ford Fusion, державний номер НОМЕР_3 , виявлено пошкодження та сліди, які за характером та ознаками могли утворитися внаслідок взаємодії виступаючих частин автомобіля з перешкодою відповідної міцності, а саме з пішоходом. Автомобіль контактував із пішоходом правою передньою частиною, а саме: задньою верхньою частиною переднього правого крила, нижньою частиною правої стійки рами переднього вітрового скла, правим дзеркалом заднього огляду і передньою верхньою частиною передніх правих дверей.

Згідно з висновком експерта № 441 від 10.06.2024, у потерпілого ОСОБА_8 діагностовано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а саме: перелом середньої третини обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням уламків, садна голови, кінцівок та тулуба.

Ці ушкодження могли бути спричинені дією тупих твердих предметів. Їх виникнення внаслідок ДТП від 06.06.2024 року не виключається.

Відповідно до висновку експерта № 552 від 15.07.2024, у ОСОБА_8 виявлено:

- перелом середньої третини обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням уламків,

- перелом кісток основи черепа,

- перелом зовнішньої та верхньої стінок гайморової пазухи зліва,

- садна голови, кінцівок та тулуба.

Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, і їх утворення внаслідок ДТП від 06.06.2024 року не виключається.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 17.07.2024 року, потерпілий ОСОБА_8 повідомив обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06.06.2024 року за участю нього та автомобіля Ford Fusion, державний номер НОМЕР_4 .

Згідно з іншим протоколом слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_4 відтворив обставини ДТП, що сталися за його участю.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 24-4121, проведеної на підставі постанови про призначення експертизи, досліджено обставини та механізм виникнення ДТП, у тому числі технічну можливість уникнення наїзду на пішохода.

На підставі зібраних доказів, у тому числі висновків експертів, протоколів слідчих дій та медичної документації, 28.08.2024 року було винесено постанову про зміну правової кваліфікації дій обвинуваченого з частини 1 статті 286 КК України на частину 2 статті 286 КК України, у зв`язку з настанням тяжких наслідків - заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху.

Відповідно до висновку експерта № 24-4121 від 29.07.2024 за умов, приведених в постанові про призначення експертизи, водію автомобіля «Ford-Fusion», д.н. НОМЕР_2 , в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними в п.п. 18.1, 18.4, 2.3(6), 12.1, 12.3 ПДР, а саме: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу. технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

За умов, приведених в постанові про призначення експертизи, належним і своєчасним виконанням вимог п.п. 18.1, 18.4, 2.3(6), 12.1, 12.3ПДР. водій автомобіля «Ford-Fusion», д.н. НОМЕР_2 , мав би технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.

За умов, приведених в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля «Ford-Fusion», д.н. НОМЕР_2 , що передували ДТП, не відповідали вимогам п.п. 18.1, 18.4, 2.3(6), 12.1, 12.3 ПДР, дії водія автомобіля «Ford-Fusion», д.н. НОМЕР_2 , що в даному випадку не відповідали вимогам п.п. 18.1, 18.4, 2.3(6), 12.1, 12.3 ПДР, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених вище доказів, яку суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в обсязі, встановленому судом. Зазначені судом докази повністю узгоджуються між собою та між показами законного представника та обвинуваченого.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, за місцем проживання характеризується позитивно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, особистість обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи особу обвинуваченого, його стан здоров`я, позицію прокурора та законного представника потерпілого у даному кримінальному суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи данні про те, що обвинувачений працював у таксі, бажання останнього допомагати потерпілому (його бажання відшкодувати завдану матеріальну шкоду), його попередній досвід роботи водієм, думку учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати, які були витрачені на проведення експертиз.

Законним представником потерпілого було заявлено цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7704,80 грн. та моральної шкоди в розмірі 150 000 грн.

Під час розгляду кримінального провадження обвинуваченим було відшкодовано законному представнику потерпілої грошові кошти в загальному розмірі 33608,76 грн., що повністю покриває заявлену матеріальну шкоду та частково відшкодовує розмір завданої моральної шкоди, а саме в сумі 25903,96 грн.

Щодо суми заявленої моральної шкоди, суд вважає її обґрунтованою та співмірною в частині стягнення моральної шкоди в сумі 80 000 грн., оскільки дії обвинуваченого дійсно вплинули на нормальний уклад життя потерпілого та її законного представника, потерпілий змушений був звертатись за медичною допомогою, перебуває у пригніченому стані внаслідок ДТП, може бути змушений звертатись за додатковою медичною допомогою (кістки зрослися зі зміщенням).

З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованою та співмірною суму моральної шкоди, з урахуванням частково сплачених сум, в сумі 55 000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Арешт накладений ухвалою суду від 11.06.2024 - скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «Ford-Fusion», д.н. НОМЕР_2 , - повернути власнику.

Змінити місце зберігання речового доказу: автомобіля марки «Ford-Fusion», д.н. НОМЕР_2 , дозволивши його зберігання за адресою: м. Миколаїв, вул. Бригадна, 42.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави на рахунок UA0014482, УК у Миколаїв/Інгульськ.р-н/24060300, ЄДРПОУ - 37992781, Код 24060300, Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, процесуальні витрати в загальному розмірі 9844,64 грн. за проведення судових експертиз.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП НОМЕР_5 , уродженця м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) - 55 000 (п`ятдесят п`ять тис.) грн. моральної шкоди.

В решті відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок в частині зміни місця зберігання речового доказу підлягає негайному виконанню.

Суддя