Справа № 302/762/25
Провадження № 1-кп/302/125/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2025 рокус-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000073 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 29.06.2010 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 4 років позбавлення волі; звільнений 21.08.2013 року по відбуттю строку показання з Долинського ВЦ Івано-Франківської області (№118); 2) 02.10.2014 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 16.08.2021 року по відбуттю строку показання з Державної установи «Райківецька виправна колонія Хмельницької області (№78)»; 3) 06.06.2025 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29.05.2025, біля 20-00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці, біля кафе «Оріон», що розташоване по вул.Шевченка в селищі Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, на ґрунті раптово виниклих непорозумінь під час сварки із громадянином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, на ґрунті раптово виниклих непорозумінь, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 .

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта №48-м від 04.06.2025 року, спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах обличчя нижче лівого ока.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих, тупих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються, як легкі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5.По давності вкладаються в час події, яка мала місце 29.05.2025 року. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локальних ударів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 09.06.2025 року, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, викладені в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою потерпілого ОСОБА_5 від 09.06.2025 року, останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, у зв`язку чим, в порядку ст.302 КПК України, просить суд здійснити розгляд даного обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі вказаних заяв, прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, зважаючи на наявність його заяви, в якій зазначає про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоду з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, враховуючи відсутність у суду сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , та яка не є наслідком будь-якого примусу, адже заява складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , та з урахуванням клопотання прокурора, заяви потерпілого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному ст.ст.381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з ЄРДР за №0000073 від 04.06.2025 року (а.с.1,2); протокол про прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 03.06.2025 року (а.с.3); пояснення ОСОБА_5 від 03.06.2025 року (а.с.4); пояснення ОСОБА_4 від 03.06.2025 року (а.с.5); повідомлення про початок досудового розслідування від 04.06.2025 (а.с.6); повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви №7652 від 03.06.2025 року (а.с.7); постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 04.06.2025 року (а.с.8); постанову про призначення експертизи від 04.06.2025 (а.с.9); висновок судово-медичної експертизи № 48-м від 05.06.2025 року відносно потерпілого ОСОБА_5 , складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_7 (а.с.10,11); заяву ОСОБА_5 про залучення до провадження як потерпілого (а.с.12); постанову про визнання потерпілим ОСОБА_5 від 04.06.2025 року (а.с.13,14); протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 04.06.2025 року (а.с.15,16); протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 04.06.2025 року (а.с.17,20); письмові пояснення ОСОБА_4 від 05.06.2025 року (а.с.21); довідку серії ХМЛ № 24927 із ДУ «Райківецька виправна колонія» про звільнення ОСОБА_4 (а.с.22,23); вимогу УІАЗ від 04.06.2025 року (а.с.24-27); характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_4 (а.с 28-44); протокол роз`яснення права на захист (а.с. 49); повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 06.06.2025 року за ч.1 ст.125 КК України (а.с.50-52); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.06.2025 року (а.с.53,54); постанову про доручення призначити адвоката від 09.06.2025 (а.с.55,56); доручення про надання безплатної вторинної правової допомоги по кримінальному провадженню адвокатом ОСОБА_6 від 09.06.2025 року за № 001-070001446 (а.с.57,58); повідомлення про завершення досудового розслідування від 09.06.2025 року (а.с.61); протокол про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування від 09.06.2025 року (а.с.59); протокол про надання потерпілому, підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування від 09.06.2025 року (а.с.62,63).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, який кваліфікується як: умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку. Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за скоєне, суд також керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на теперішній час має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 належних та відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, в ході досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 на теперішній час не працює, постійного джерела прибутку не має, регулярний дохід у нього відсутній, ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб не має, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_4 не перебуває (а.с.41). Разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце фактичного проживання, за яким характеризується незадовільно: за складом характеру скритий, у спілкуванні доступний, нещодавно повернувся з місць позбавлення волі, проживає один, скарг на ОСОБА_4 до Міжгірської селищної ради не поступало, що вбачається з характеристики виконавчого комітету Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, яка є в матеріалах справи (а.с.43,44).

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність не знятої та не погашеної судимості, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_5 , також суд приймає до уваги наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт на максимальний строк, визначений санкцією ч.1 ст.125 КК України, при цьому, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд застосовує положення ст.71 КК України.

На думку суду, застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт є найбільш доцільним та спричиняє негативні наслідки особистого характеру саме для обвинуваченого. Крім того, таке покарання є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання обвинуваченого ОСОБА_4 та надасть останньому можливість замислитися щодо своєї поведінки та наслідками вчинених ним протиправних діянь.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, а також відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), не відбувши при цьому покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.06.2025 року, тому остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 має бути визначене за сукупністю вироків, відповідно до положень ст.71 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі положень статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.06.2025 року, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк - 200 (двісті) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_10