Справа № 953/6935/25
н/п 1-кс/953/4973/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001111 від 02.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив :

03 липня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , подане через канцелярію суду, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001111 від 02.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в якому просить накласти арешт на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучену 02.07.2025 під час огляду за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Місцем зберігання арештованого майна прокурор просив визначити камеру схову речових доказів ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Прокурор та власника майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02.07.2025 в ході проведення огладу за адресою: м. Харків, вул. Алчевських,49, у ОСОБА_5 , виявлено та вилучено належне ОСОБА_4 майно, зазначене у клопотанні, на яке прокурор просить накласти арешт.

Клопотання про арешт майна подано прокурором через канцелярію суду 03.07.2025, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів клопотання вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001111 від 02.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з обставин того, що 16.06.2025 на території Київського району м. Харкова невідома особа викрала грошові кошти в сумі 6000 грн. з банківської карти банку АТ "Приватбанк", що належить ОСОБА_4 , чим останній спричинено матеріальну шкоду.

З показань ОСОБА_4 встановлено, що 16.06.2025 в неї викрали банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 по вул. Наталії Ужвій в м. Харків з якої було незаконно здійснено розрахунки на загальну суму близько 6000 грн.

02.07.2025 в період часу з 16:30 по 17:00 за адресою: м. Харків, вул.Алчевських, буд. 49, за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено та опечатано банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

З показань ОСОБА_5 встановлено, що він 16.06.2025 близько 14:00 год. на асфальтній дорозі виявив банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , з якої в подальшому 16.06.2025, 17.06.2025, 18.06.2025 розраховувався в різних магазинах на суму близько 6000 грн.

Прокурор зазначає, що вилучене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Крім того, вилучений в ході огляду місця події предмет має суттєве значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, необхідного для проведення ряду слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення відповідних судових експертиз.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором доведено, що вилучене 02.07.2025 у ОСОБА_5 майно, в ході проведення огляду, а саме: банківська карта АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0001111 від 02.07.2025 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, користування та розпорядження банківською картою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження на майно вилучене 02.07.2025 під час огляду за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Арештоване майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджений Постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, а саме в камері зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1