Справа № 362/3804/25
Провадження № 1-кс/362/363/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «СУПЕРЛІКАР» про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

26.05.2025 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «СУПЕРЛІКАР» про скасування арешту майна, в якому він просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від 22.05.2025 у справі № 362/3644/25 в частині користування:

- земельною ділянкою з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, що перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок № 2399 від 13 грудня 2024 р., посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 ;

- торгово-офісною будівлею (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69508990 від 28 вересня 2023 р., посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 .

Вказуючи на те, що в частині заборони користування торгово-офісною будівлею, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановлена із порушенням вимоги п. 5) ч. 2 ст. 173 КПК України, не врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що таким способом втручання у право власності на нерухоме майно призводить припинення законної підприємницької діяльності приватного медичного закладу ТОВ "СУПЕРЛІКАР" та інших суб`єктів господарювання.

На даний час на земельній ділянці з кадастровим номером :13:024:0041 (раніше :13:024:0025) побудована торгово-офісна будівля загальною площею 594 кв.м, яка введена в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкту нерухомого майна № КС 27 і зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером об`єкту: 120, за адресою АДРЕСА_1 . Власником вказаного об`єкта нерухомості є Оганесян Наріне Овікі.

Приміщеннями зазначеної торгово-офісної будівлі, на підставі договору оренди № 20-11/23 від 20.11.2023 р. користується ТОВ "СУПЕРЛІКАР", яке є медичним закладом і діє на підставі ліцензії Міністерства охорони здоров`я України № 965 від 18.05.2021, на провадження медичної практики за багатьма спеціальностями надає широкий спектр медичних послуг.

Основна діяльність зосереджена на наданні первинної медичної допомоги.

ТОВ "СУПЕРЛІКАР" укладено близько 1500 договорів з пацієнтами про надання первинної медичної допомоги за програмою медичних гарантій.

Таким чином, встановлена ухвалою слідчого судді заборона користуватися торгово-офісною будівлею позбавляє 1500 пацієнтів доступу до первинної медичної допомоги за договорами, гарантованими державою в особі НСЗУ.

Арешт будівлі, шляхом встановлення заборони нею користуватися жодним чином не забезпечує досягнення завдань кримінального провадження. Адже, з метою збереження земельної ділянки та нежитлової будівлі (як речових доказів) достатньо заборони їх відчуження. Користування приміщеннями будівлі приватним медичним закладом на підставі договору оренди не може призвести до втрати цього нерухомого майна.

Також для такого втручання у право власності на нерухоме майно, слід враховувати презумпцію правомірності такого набуття, а також презумпцію невинуватості власника такого нерухомого майна. Адже з викладених в ухвалі слідчого судді обставин не слідує, що власниця земельної ділянки та будівлі набула це нерухоме майно внаслідок злочину, у вчиненні якого вона брала участь чи має статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Отже, арешт нерухомого майна шляхом встановлення заборони ним користуватися, що призводить до фактичної зупинки господарської діяльності приватного медичного закладу, який забезпечує гарантовану державою первинну медичну допомогу, є необгрунтованим і повинен бути скасованим.

В даному випадку має місце нерозумне та неспіврозмірне обмеження права власності завданням кримінального провадження, яке призводить до обмеження таких конституційних прав, як право на підприємницьку діяльність, право на працю працівників медичного закладу та право на доступ до охорони здоров?я пацієнтів (ст.ст. 42, 43, 49 Основного Закону).

Представник заявника у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.

Представник ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не прибув, надав матеріали кримінального провадження.

Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши кримінальне провадження за № 0000281 від 26 квітня 2025 р. у 3 томах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що 22.05.2025 р. ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі № 362/3644/25 задоволено клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про арешт майна та передачу його в управління у кримінальному провадженні № 0000281 від 26.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1 КК України, накладено арешт на земельну ділянку та торгово-офісну будівлю за адресою: - АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , а саме заборонено відчуження, розпорядження та користування: земельною ділянкою з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, що перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок № 2399 від 13 грудня 2024 р., посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 ;

- торгово-офісною будівлею (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69508990 від 28 вересня 2023 р., посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 .

Приміщеннями зазначеної торгово-офісної будівлі, на підставі договору оренди № 20-11/23 від 20.11.2023 р. користується ТОВ "СУПЕРЛІКАР", яке є медичним закладом і діє на підставі ліцензії Міністерства охорони здоров`я України № 965 від 18.05.2021,на провадження медичної практики за багатьма спеціальностями надає широкий спектр медичних послуг.

Основна діяльність зосереджена на наданні первинної медичної допомоги.

За Договором № 1946-E125-E000 з Національною службою здоров`я України (НСЗУ), ТОВ "СУПЕРЛІКАР" у співпраці з ФОП ОСОБА_9 , яка також має ліцензію МОЗ, надає послуги первинної медичної допомоги за програмою медичних гарантій. Це включає обслуговування пацієнтів, які подали декларації про вибір лікаря (сімейний лікар).

ТОВ "СУПЕРЛІКАР" надає медичні послуги за такими напрямками: акушерство і гінекологія, алергологія, анестезіологія, гастроентерологія, дерматовенерологія, дитяча алергологія, дитяча гастроентерологія, дитяча гінекологія, дитяча дерматовенерологія, дитяча ендокринологія, дитяча кардіологія, дитяча кардіоревматологія, дитяча неврологія, дитяча ортопедія і травматологія, дитяча отоларингологія, дитяча офтальмологія, дитяча урологія, дитяча хірургія, дієтологія, ендокринологія, ендоскопія, загальна практика - сімейна медицина, кардіологія, медична психологія, неврологія, нефрологія, організація і управління охороною здоров`я, ортопедія і травматологія, отоларингологія, офтальмологія, педіатрія, психіатрія, ревматологія, терапія, ультразвукова діагностика, урологія, функціональна діагностика, хірургія; а також послуги молодших спеціалістів з медичною освітою (акушерська справа, сестринська справа, сестринська справа (операційна)).

Також надаються діагностичні послуги (ультразвукова діагностика, ендоскопія) та послуги молодшого медичного персоналу.

ФОП ОСОБА_9 , як суб`єкт господарювання, що провадить медичну практику також є орендодавцем нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з Договором № 25-12/23 від 25.12.2023 р.

Також ФОП ОСОБА_9 є стороною (надавачем послуг) за договором з НСЗУ, разом із ТОВ "СУПЕРЛІКАР". Згідно з витягом з ліцензійного реєстру МОЗ від 13.06.2019 № 1397, ФОП ОСОБА_9 також має ліцензію на медичну практику за адресами: Житомирська обл., Чуднівський р-н, м. Чуднів, вул. Мала Житомирська, буд. 2 та АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним («Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 р., Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства

та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в постанові № 4 від 07.02.2014 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

На підставі вищевикладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на користування земельною ділянкою та торгово-офісною будівлею, та обмеження права на підприємницьку діяльність, права на працю працівників медичного закладу та права на доступ до охорони здоров?я пацієнтів, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 16, 98, 131, 132, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «СУПЕРЛІКАР» про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від 22.05.2025 у справі № 362/3644/25 в частині користування:

- земельною ділянкою з кадастровим номером :13:024:0041, площею 0,0445 га, що перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі заяви про об`єднання земельних ділянок № 2399 від 13 грудня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 ;

- торгово-офісною будівлею (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120), загальною площею (кв.м): 594, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69508990 від 28 вересня 2023 р., посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 ,

в межах кримінального провадження № 0000281 від 26.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1