Справа № 461/7054/25
Провадження № 1-кс/461/5318/25
УХВАЛА

29.08.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ)

захисника ОСОБА_5 ( в режимі ВКЗ),

розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Держів Миколаївського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001177 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (зі змінами і доповненнями), ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» (зі змінами та доповненнями), розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів, обіг яких обмежено, є суспільно небезпечною, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому досудовим слідством місці, але не пізніше 05.06.2025, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням особами, за невстановлених слідством обставин незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено «бупренорфін», який зберігав у невстановленому досудовим слідством місці з метою подальшого збуту до 05.06.2025.

На реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 28.05.2025, перебуваючи на території дільниці соціальної реабілітації ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40», що за адресою: смт. Жвирка, вул. Вокзальна, 57 Шептицького району Львівської області, досяг домовленості із ОСОБА_7 , особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», щодо збуту йому наркотичного засобу, обіг якого обмежено «бупренорфін», за ціною 600 гривень, які ОСОБА_7 повинен перерахувати на банківську карту, надану ОСОБА_4 № НОМЕР_1 .

В подальшому, після перерахування ОСОБА_7 вказаної суми грошових коштів на зазначену банківську карту, ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, перебуваючи в приміщенні дільниці соціальної реабілітації, яка розташована на території ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40», що по вул. Вокзальній, 57 у смт. Жвирка Шептицького району Львівської області, 05.06.2025 приблизно о 05 год. 32 хв. збув ОСОБА_7 полімерний згорток із порошкоподібною речовиною, в якій згідно висновку експерта міститься наркотичний засіб «бупренорфін», масою 0,0076 грам, та який ОСОБА_7 в подальшому добровільно видав працівникам правоохоронного органу.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. /

Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40», що у м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77 Львівської області, термін якого завершується 06 вересня 2025 року, а тому з метою виконання завдань кримінального провадження просив перевести підозрюваного ОСОБА_4 із ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний в судовому засіданні у вирішенні питання про задоволення клопотання слідчого поклався на розсуд суду. Захисник просила визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі, передбаченому КПК України для тяжких злочинів.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001177 від 19.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18 липня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів у місцях позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40», що у м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77 Львівської області, термін якого завершується 06 вересня 2025 року.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- рапортом УСБУ у Львівській області про виявлення кримінального правопорушення від 18.11.2024;

- матеріалами виконаного оперативними співробітниками УСБУ у Львівській області доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України;

- протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 29.05.2025;

- протоколом добровільної видачі від 05.06.2025;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом за результатами проведення НСРД №5/9-2507 від 29.05.2025;

- протоколом за результатами проведення НСРД №423 від 06.06.2025;

- протоколом за результатами проведення НСРД №5/9-2530 від 06.06.2025;

- висновком експерта №СЕ-19/114-25/13760-НЗПРАП від 09.07.2025;

- протоколом обшуку від 18.07.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження №0000263.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що у разі доведення вини ОСОБА_4 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі;

- ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків та на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного. дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Злочин інкримінований підозрюваному передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, який раніше судимий, наразі відбуває покарання за вироком суду, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального становища підозрюваного, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_4 будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, суд вважає, що покладення обов`язку у вигляді утримуватись від спілкування зі свідками без зазначення конкретних таких осіб, буде стосуватись невизначеного кола осіб, щодо яких у сторін кримінального провадження можуть бути різні підходи тлумачення. При цьому, порушення такого обов`язку матиме серйозні наслідки для підозрюваного - від звернення в дохід держави суми внесеної ним застави до зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Відсутність чітко встановленого кола осіб (їх ідентифікаційних ознак) може призвести до надмірного обмеження прав підозрюваного, оскільки він може несвідомо порушити цю вимогу, не маючи чіткого розуміння меж встановленого обмеження, а також створити ризики для ефективного захисту прав та інтересів останнього.

Крім того, оскільки підозрюваний відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40», термін якого завершується 06 вересня 2025 року, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність перевести ОСОБА_4 , із ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 27 жовтня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з с. Київець Стрийського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті вимог відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 03 вересня 2025 року о 16 год. 30 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1