Справа №: 398/3780/25
провадження №: 1-кс/398/905/25
УХВАЛА

Іменем України

"20" червня 2025 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001049 від 18.06.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, який на утриманні має малолітнього сина 2016 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що 18 червня 2025 року близько 15 години 25 хвилини, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_6 ,перебував біля лавки напроти під`їзду будинку АДРЕСА_2 , зустрівся з раніше знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для вирішення побутових питань.

В ході розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла словесна перепалка, що переросла в конфлікт, в ході ОСОБА_10 кулаком наніс один удар ОСОБА_7 в область голови. В цей момент за ОСОБА_7 заступився ОСОБА_9 , який з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_9 , взяв до рук граблі для клумби з дерев`яним руків`ям, які знаходились поряд біля дерева, за допомогою яких ОСОБА_9 відганяв ОСОБА_6 від ОСОБА_7 .

В цей час у ОСОБА_6 виник раптовий прямий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_6 маючи та реалізуючи прямий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись, на прибудинкові території біля будинку №29 по проспекту Будівельників в місті Олександрія Кіровоградської області, діставши ніж, який попередньо взяв із собою, яким наніс один цілеспрямований удар в область грудної клітки ОСОБА_9 зліва, при цьому усвідомлюючи наявність в даній частині тіла життєва важливих органів, в результаті чого ОСОБА_9 , згідно з довідки лікаря КП «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради від 18.06.2025, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ліва, після травматичний гемопневмоторакс зліва. Після отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , викинувши граблі для клумби з дерев`яним руків`ям, за допомогою яких він відганяв ОСОБА_6 від ОСОБА_7 та почав відходити назад до лавки, що перебувала позаду нього.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_6 , тримаючи ніж в правій руці продовжив дії направлені на позбавлення життя ОСОБА_9 , зокрема направлявся в слід за ОСОБА_9 для завершення свого прямого умислу на протиправне заподіяння смерті останньому через нанесення ножем тілесних ушкоджень.

Проте, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вдалось вчинити усіх дій, які він вважав необхідними для доведення до кінця умисного позбавлення життя ОСОБА_9 , оскільки в ході направлення ОСОБА_6 в руках з ножем до ОСОБА_9 для нанесення наступних ударів по тілу останнього, ОСОБА_8 , який перебував поряд, взяв до рук граблі для клумби, які після удару ножем покинув ОСОБА_9 , та перешкодив ОСОБА_6 вчиняти ножові удари по тілу ОСОБА_9 , тим самим ОСОБА_8 не дав ОСОБА_6 вчинити усіх дій які він вважав необхідними для доведення до кінця умисного позбавлення життя ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_6 покинув місце події разом з ножем.

В подальшому потерпілого ОСОБА_9 було доставлено до КП «Центральна міська лікарня м.Олександрія`Олександрійської міської ради, для надання медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого як, незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

18.06.2025 року о 20:50 год. (фактичний час затримання о 17:45 год.) в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

19.06.2025 року слідчим було здійснено перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні на ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, у зв`язку із характером та локалізацією спричинених тілесних ушкоджень.

19.06.2025 року слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15ч. 1 ст. 115 КК України. Підозрюваному забезпечено право на захист.

Вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

ОСОБА_6 офіційно неодружений, але має на утриманні малолітнього сина 2016 року народження, разом з тим не працює, та не має офіційних коштів для існування, що вказує на те, що підозрюваний не має стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб, які б могли забезпечити належний за ним контроль, за його поведінкою та забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків у статусі підозрюваної особи. Крім того, підозрюваний на території м. Олександрія Кіровоградської області проживає без реєстрації.

Крім того, встановлені під час досудового розслідування наявні ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, тому з метою уникнення відповідальності останній може безперешкодно виїхати за межі міста Олександрії або Кіровоградської області; незаконно впливати на свідків, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винним, так як підозрюваний усвідомлює, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний знає особисто свідків та які свідчення вони дали під час досудового розслідування (копія протоколів допиту свідків додано до вказаного клопотання), тож з метою зміни ними показів та уникнення відповідальності може впливати на них.

Оскільки ОСОБА_6 ,будучі особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на вчинення умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з настанням насильницької смерті людини, за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та те, що підозрюваний на території міста перебуває без реєстрації - це унеможливлює застосування більш м?яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України,а саме особисте зобов`язання та домашнього арешту.

Застава не може бути обрана, у силу п. 2 ч. 4 ст.183 КПК України враховуючи, що інкримінується підозрюваному злочин пов`язаний зі спричинення загибелі людини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад 5 років (санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років).

Таким чином, метою застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України). Підставою застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а також наявність ризиків визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник просив відмовити у задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання підозрюваного, та надав заяву власника майна матері підозрюваного про не заперечення проти застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та копію свідоцтва про право власності на майно. Крім того, надав медичну довідку матері підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те що остання має онкологічну хворобу. При цьому захисник поставив під сумнів перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, також навів про те, що підозрюваний добровільно видав ніж, та добросовісно виконує процесуальні вимоги правоохоронних органів.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у виді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою фактичного проживання. Вказав, що взяв ніж який був в гаражі з метою захисту, оскільки він був один, а учасників конфлікту четверо. Звернув увагу, що після отриманого поранення, потерпілий впав, на що він зауважив, разом з тим, перед ними продовжували розмахувати граблями.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора та захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001049 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 18.06.2025 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

18.06.2025 року в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Постановою слідчого від 19.06.2025 року перекваліфіковано кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні на ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, у зв`язку із характером та локалізацією спричинених тілесних ушкоджень.

19.06.2025 року старшим слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15ч. 1 ст. 115 КК України. Підозрюваному забезпечено право на захист.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:т1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В ході дослідження даних про особу підозрюваного встановлено, що він раніше не судимий, на даний час не працює, місця реєстрації не має, однак постійно проживає з матір`ю, яка хворіє та потребує постійного догляду, будь-яких негативних характеристик на підозрюваного, в матеріалах клопотання не мається. Суд приймає до уваги, що підозрюваний не одружений, але має на утриманні малолітнього сина.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Мамедова проти Росії» вказав, що, хоча, суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі неможна оцінювати з винятково абстрактного погляду,беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Продовження строку тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

У рішенні ЄСПЛ «В.проти Швейцарії» зазначено, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання» її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів,які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти («В. проти Швейцарії» (W v Switzerland), 14379/88, 26.01.1993). В своєму рішенні у справі «Адамяк проти Польщі» (Adamiak v Poland), 20758/03, 19.12.2006) Суд нагадує, що в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Окрім того, згідно сталої судової практики, слідчий суддя, суд при розгляді клопотання та вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (п.9 ч.1 ст.178 КПК). Відповідні дані підлягають обов`язковому врахуванню при вирішенні поданого клопотання, оскільки впливають на достовірність підстав (ризиків) для застосування того чи іншого виду запобіжного заходу.

Крім того, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Таким чином, слідчий суддя з урахуванням положень ч.4 ст.194 КПК України, даних про особу підозрюваного, приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що може забезпечити належну процесуальну поведінку.

Слідчий суддя вважає за можливе обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи особу підозрюваного, наявність місця проживання, згоду власника майна на застосування домашнього арешту, хворобливий стан матері підозрюваного, обставини самого злочину, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого та задоволення клопотання сторони захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001049 від 18.06.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців, а саме до 20 серпня 2025 включно.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, суду цілодобово.

На підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин даної справи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених ухвалою суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 та прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1