Березівський районний суд Одеської області
28.08.2025
Справа № 494/1950/25
Провадження № 1-кп/494/130/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні у м. Березівці Одеської області в залі судових засідань Березівського районного суду Одеської області кримінальне провадження за №№0000123 від 16.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Березівка, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на момент вчинення кримінального проступку військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді колишнього оператора безпілотних літальних апаратів 7 відділення безпілотних авіаційних комплексів 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: заподіяння потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження за таких обставин.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 118 від 26.04.2025, ОСОБА_3 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 4 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. З, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не можебути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок проти здоров`я ОСОБА_4 за наступних обставин.

Так, 15 серпня 2025 приблизно о 21:00 годині, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив біля будинку по АДРЕСА_2 , у присутності неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виникла сварка з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з приводу особистих непорозумінь між останніми.

У ході сварки з мотивів раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та тілесних ушкоджень, свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нехтуючи тією обставиною, що ОСОБА_4 - це 14-річна неповнолітня дитина, розуміючи свою фізичну перевагу над ним, ОСОБА_3 , перебуваючи напроти ОСОБА_4 , наблизився до останнього та схопив правою рукою за шию, стискаючи її пальцями рук.

Після чого, потерпілий ОСОБА_4 почав пручатися та штовхати ОСОБА_3 , відштовхуючи від себе.

У продовження своїх протиправних дій, направлених на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 перебуваючи напроти, завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого.

У подальшому, ОСОБА_3 перебуваючи на землі в процесі боротьби з ОСОБА_4 , умисно вкусив останнього в шию.

Не зупиняючись на зазначеному, ОСОБА_3 , піднявшись із землі завдав декілька ударів правою ногою по нозі ОСОБА_4 , який стояв навпроти.

Внаслідок зазначених умисних неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 заподіяно легке тілесне ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, саден та синців шиї, синців лівої гомілки.

Дії солдата ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подані відповідні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 , в якій обвинувачений також додатково зазначив про визнання вини у скоєні зазначеного кримінального проступку та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження. Потерпілий ОСОБА_4 в присутності законного представника ОСОБА_10 подав також заяву, в якій не заперечив проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, зазначив, що ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначається: враховуючи те, що підозрюваний розуміє зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, не оспорює їх, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а також те, що потерпілому роз`яснено зміст ст.302 КПК України, тобто про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин, про що від потерпілого в присутності законного представника ОСОБА_10 було отримано згоду, то відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить розглянути обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України,у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно п. 1,2 ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні та письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом досліджено, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: повідомлення про початок досудового розслідування від 16.08.2025 року; заява про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 15.08.2025 року; постанова про призначення судово-медичної експертизи від 16.08.2025 року;висновок експерта №106 від 19.08.2025 року; постанова про залучення законного представника неповнолітнього потерпілого від 20.08.2025 року; заява ОСОБА_4 від 20.08.2025 року; протокол допиту неповнолітнього потерпілого від 20.08.2025 року; постанова про залучення законного представника неповнолітнього свідка від 21.08.2025 року; заява ОСОБА_5 від 21.08.2025 року; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_5 від 21.08.2025 року; постанова про залучення законного представника неповнолітнього свідка від 22.08.2025 року; заява ОСОБА_6 від 22.08.2025 року; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_6 від 22.08.2025 року;постанова про залучення законного представника неповнолітнього свідка від 22.08.2025 року; заява ОСОБА_7 від 22.08.2025 року; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_7 від 22.08.2025 року; постанова про залучення законного представника неповнолітнього свідка від 22.08.2025 року; заява ОСОБА_8 від 23.08.2025 року; протокол допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_8 від 23.08.2025 року; протокол огляду предмету від 25.08.2025 року з додатком; пояснення ОСОБА_3 від 15.08.2025 року; повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 26.08.2025 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 26.08.2025 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 26.08.2025 року з додатком (відеозапис проведення слідчого експерименту); постанова про залучення представника від 26.08.2025 року.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме: в заподіянні умисноголегкого тілесного ушкодження потерпілому повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання обвинуваченому враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини або у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, свою провину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю та щиросердно покаявся у вчиненому.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, службову характеристику за місцем проходження військової служби, і вважає за необхідне обрати йому покарання у межах ч. 1 ст. 125 КК України, за якою він обвинувачується у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 12, 302, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1