ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001574за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 20.02.2024 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року виконувати самостійно,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину при таких обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_7 повторно, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 12 жовтня 2024 року прийшов до будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у дворі зазначеного будинку, обвинувачений ОСОБА_8 побачив автомобіль «Skoda Roomster» білого кольору д/н НОМЕР_1 і в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, після чого одразу направився до вказаного автомобіля з метою здійснення крадіжки протитуманних фар та лівої і правої частини решітки бампера.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись в дворі будинку № 20 по вулиці Едуарда Фукса в Покровському районі міста Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, підійшовши до автомобіля «Skoda Roomster» білого кольору д/н НОМЕР_1 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з переднього бамперу даного автомобіля повторно під час дії воєнного стану викрав дві протитуманні фари, вартість яких згідно судово-товарознавчої експертизи становить 2978,49 гривень та ліву і праву частину решітки бампера, вартість яких згідно судово-товарознавчої експертизи становить 214,75 гривень, які належні потерпілій ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, утримуючи протитуманні фари в кількості двох штук та ліву і праву частину решітки бампера в руках з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 3193,24 гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 повторно, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 30 жовтня 2024 року прийшов до будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи в дворі зазначеного будинку, обвинувачений ОСОБА_8 побачив автомобіль «Skoda Octavia А5» білого кольору д/н НОМЕР_2 і в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення на свою користь, після чого одразу направився до вказаного автомобіля з метою здійснення крадіжки протитуманних фар та лівої і правої частини решітки бампера.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 56 по вулиці Федора Караманця в Покровському районі міста Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, підійшовши до автомобіля «Skoda Octavia А5» білого кольору д/н НОМЕР_2 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з переднього бамперу даного автомобіля повторно під час дії воєнного стану викрав дві протитуманні фари, вартість яких згідно судово-товарознавчої експертизи становить 2936,72 гривень та ліву і праву частину решітки бампера, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи становить 323,93 гривень, які належні потерпілій ОСОБА_10 .

Після чого обвинувачений ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, утримуючи протитуманні фари в кількості двох штук та ліву і праву частину решітки бампера в руках з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 3260,65 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 повторно 25 жовтня 2024 року приблизно о 17:00 годині, знаходячись біля ринку, який розташований по вулиці Святоандріївська в Покровському районі міста Кривого Рогу, познайомився з ОСОБА_11 та останні почали між собою спілкуватися та вживати спиртні напої, в подальшому ОСОБА_11 запросив до себе додому ОСОБА_12 , а саме на адресу АДРЕСА_4 щоб продовжити вживати спиртні напої, на що останній погодився та вони разом пішли за вищевказаною адресою.

Цього ж дня під час вживання алкогольних напоїв обвинувачений ОСОБА_8 побачив в гостьовій кімнаті належне ОСОБА_11 майно, а саме телевізор «LG 32LV3551» та шуруповерт «Dewalt DCD710» та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення йою на свою користь.

Того ж дня, приблизно о 23:30 годині, потерпілий ОСОБА_11 пішов відпочивати у спальну кімнату на ліжко, залишивши при цьому ОСОБА_12 одного в гостьовій кімнаті та останній також ліг спати.

26 жовтня 2024 року приблизно о 05:00 годині обвинувачений ОСОБА_13 прокинувся та переконавшись, що потерпілий ОСОБА_11 спить в іншій кімнаті, а отже його дії не є очевидними для нього, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в гостьовій кімнаті, де в цей час нікого не було, окрім нього, повторно, під час дії воєнного стану таємно викрав телевізор «LG 32LV3551», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи становить 3387,50 гривень та шуруповерт «Dewalt DCD710», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи становить 2553,75 гривень.

Після цього обвинувачений ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5941,25 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинуачений ОСОБА_7 вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню. Зауважує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги наявність у нього дружини, неповнолітньої дитини, інвалідність, перебуває на обліку у психіатра. Просить вирок суду скасувати та направити провадження на дорозслідування.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Як передбачено ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинуваченим в ході апеляційного розгляду подано клопотання про витребування відомостей щодо проходження ним психологічного тестування у виправній установі; про звільнення від подальшого відбування покарання з метою розпочати службу в Збройних силах України, надіслати запит в установу виконання покарання, де він перебуває з приводу комісії для вступу в лави ЗСУ, про застосування до нього ст. 100 КПК України. Колегія суддів дійшла висновку, що наведені клопотання підлягають залишенню без задоволення, оскільки наявність проведених тестувань не впливає на законність оскаржуваного рішення суду, в тому числі в частині призначеного покарання. Вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби є правом суду у разі набуття обвинуваченим статусу засудженого, тобто після набрання вироком законної сили та направлення на відбування покарання останнього. Ст. 100 КПК України регулює питання зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію. Колегія суддів відмічає, що апеляційний довод про відсутність речових доказів в даному провадженні не впливає на законність оскаржуваного вироку, спеціальна конфіскація в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 застосована не була.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Щодо виду і міри призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання то колегія суддів зазначає про таке.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судова дискреція (судовий розсуд) є інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо. Поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити менш суворий вид покарання або більш суворий в межах санкції статті. А у випадках, коли санкція статті передбачає тільки один вид покарання, суд наділений функцією обирати розмір цього покарання. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення передбаченого законом покарання, яке б сприяло його меті та було достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання. До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відніс шире каяття. Крім того, суд врахував і те, що обвинувачений визнав свою вину.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений вказав про наявність інвалідності 2 групи, наявність неповнолітньої дитини, факт одруження та мати пенсійного віку, а також перебування на диспансерному обліку. Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні жодні відомості про наявність у ОСОБА_7 родини, неповнолітньої дитини, статусу інваліда. Що стосується перебування на обліку у лікаря-нарколога з 2023 року у зв`язку з вживанням алкоголю, то дане захворювання фактично є розвиненою шкідливою звичкою, наявність якої не може бути визначено обставиною, що пом`якшує покарання. Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Що стосується направлення кримінального провадження на дорозслідування, то діючий КПК України не передбачає такого виду судового рішення і такої стадії кримінального провадження, а отже вимоги апелянта не підлягають задоволенню.

Отже, вирок суду законний та обгрунтований, підстав для його зміни чи скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: