КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконферецзв`язку між Київським апеляційним судом та ОСОБА_6 , який використовував власний технічний засіб, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 11.02.2025 року.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що вказана заява ОСОБА_6 , відповідно до ст. 218 КПК України, була скерована за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавства до ГУНП в м. Києві, про що також повідомлено заявника. Дії уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України щодо направлення звернення до ГУНП в м. Києві відповідають вимогам чинного законодавства, а скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України щодо невнесення відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, _________________________________________________

Справа № 11-сс/824/2558/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

необґрунтованою, винесеною з неправильним застосуванням норм Кримінального процесуального кодексу України, просить її скасувати і постановити нове рішення, яким зобов`язати уповноважену особу/осіб Головного слідчого управління Національної поліції України невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення посадовими особами апарату Святошинського районного суду м. Києва за участі суддів, щонайменше ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України (незаконне втручання в роботу автоматизованих систем в органах та установах системи правосуддя).

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.02.2025 року до Головного слідчого управління Національної поліції України ним було подано заяву про вчинене кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

У період з 11.02.2025 року до 15.02.2025 року його не повідомляли про внесення відомостей за поданою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимогами ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З вище зазначеної норми та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так як, згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому вказаний обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В цьому випадку уповноважені службові особи Головного слідчого управління Національної поліції України фактично ухилися від реалізації своєї компетенції, шляхом виходу за межі своїх повноважень.

Суб`єкт оскарження, Головне слідче управління Національної поліції України, нормами кримінального процесуального законодавства обмежений свободою розсуду, так як позбавлений змоги обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, про що чітко зазначено в ч. 4 ст. 214 КПК України, яка передбачає обов`язок уповноваженого органу здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

В даному випадку уповноваженими посадовими особами Головного слідчого управління Національної поліції України 11.02.2025 року було отримано його заяву про вчинення кримінального правопорушення, відомості по якій у строк, визначений ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, а відтак допущено бездіяльність, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки повідомлення про кримінальне правопорушення обов`язково підлягає негайному, але не пізніше 24 годин після його подання, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вважає, що слідчий суддя неправильно застосувала норми кримінального процесуального кодексу України, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, згідно вимог КПК України, місце проведення досудового розслідування встановлюється не на етапі отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

Крім того, його ніяким чином не було повідомлено, що його заяву скеровано за належністю для організації розгляду до ГУНП у м. Києві.

Таким чином, є підстави вважати, що слідча суддя не дослідила належним чином матеріали скарги, неправильно застосувала норми Кримінального процесуального кодексу України щодо вимог скарги на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення в ухвалі від 25 лютого 2025 року по справі № 757/7913/25-к, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Також ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що лише 03.03.2025 року він мав змогу ознайомитися з повним текстом зазначеного рішення суду, після чого зміг підготувати та подати обґрунтовану апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

Враховуючи ті обставини, що 25 лютого 2025 року було оголошено лише резолютивну частину ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, а згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, опублікована ухвала 03 березня 2025 року, та оскільки виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження цієї ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 , то колегія суддів враховує наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Отже, доводи ОСОБА_6 про те, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає будь-яка заява, яка іменується заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Спростовується вищенаведеним і твердження ОСОБА_6 , що слідчий, прокурор, не наділені повноваженнями давати оцінку змісту заяви на предмет викладення в ній інформації саме про вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, за вимогами закону бездіяльність, визначена в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, полягає зокрема у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про його вчинення.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 ст. 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 5 Глави 2 Розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно вказаної скарги, 11.02.2025 року ОСОБА_6 електронною поштою до Головного слідчого управління Національної поліції України було надіслано заяву про вчинення посадовими особами апарату Святошинського районного суду м. Києва та суддями цього суду, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України - незаконне втручання в роботу автоматизованих систем в органах та установах системи правосуддя. Однак, у визначений законом строк, відомості за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, у зв`язку з чим ОСОБА_6 просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, в наданих суду матеріалах наявний лист заступника начальника Головного слідчого управління Національної поліції України, згідно якого розгляд заяви ОСОБА_6 про вчинення посадовими особами апарату Святошинського районного суду м. Києва та суддями цього суду, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України, керівництвом Національної поліції України доручено Головному управлінню Національної поліції в м. Києві.

Таким чином, уповноваженими особами Головного слідчого управління Національної поліції України заяву ОСОБА_6 було направлено за належністю до Головного управління Національної поліції в м. Києві для розгляду та прийняття рішення у межах компетенції вказаного органу, а відтак, в їх діях відсутня бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки такі дії уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України не суперечать вимогам чинного законодавства.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року, вважаючи її законною і обґрунтованою.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 11.02.2025 року, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3