печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 рокуслідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000761 від 25.06.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

01.09.2025 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000761 від 25.06.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що в період часу з 15.02.2022 по 21.02.2023, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в межах територіальної одиниці Кіровоградської області, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» (), вчинив кримінальне правопорушення, що виразився у незаконному поводженні з радіоактивними матеріалами, тобто у носінні, шляхом перевезення спеціалізованим автомобільним транспортом радіоактивних матеріалів, а саме уранової руди, спеціалізованим автомобільним транспортом з шахти Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» розташованої в с. Олексіївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області до шахти Інгульська ДП «СхідГЗК», що розташована в с. Неопалимівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, без передбаченого законом дозволу та повторному його вчиненні, за наступних обставин.

Так, 08.10.2018 ОСОБА_5 призначено на посаду директора ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000».

Згідно статті 10 Статуту ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» (Органи управління та контролю) виконавчим органом товариства є директор, що призначається (обирається) зборами учасників та здійснює керівництво поточною діяльністю товариства в межах своєї компетенції:

10.8 Директор товариства:

- розробляє поточний план діяльності товариства і заходи, що є заходи що є необхідними для вирішення його завдань;

- затверджує щорічний кошторис, штатний розклад і посадові оклади співробітників, встановлює показники, розмір і строки їх преміювання;

- затверджує ціни на продукцію і тарифи на послуги;

- затверджує нормативні акти, що визначають відносини між підрозділами і філіями товариства;

- приймає на роботу і звільняє з роботи співробітників товариства, застосовує до них заходи заохочення і накладає стягнення;

- подає на затвердження зборів учасників річний звіт та баланс товариства;

- забезпечує виконання рішень зборів учасників;

- приймає рішення щодо інших питань поточної діяльності товариства;

10.9 Директор товариства має право:

- розпоряджатися майном товариства в межах, що визначені зборами учасників товариства;

- без довіреності діяти від імені товариства, репрезентувати його у всіх установах, підприємствах і організаціях;

- укладати будь які угоди та інші юридичні акти, видавати довіреності відкривати в банках розрахунковий та інші рахунки;

Тобто, після призначення на посаду директора ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» ОСОБА_5 почав здійснювати безпосередній контроль та керівництво діяльністю очолюваної ним юридичної особи, а також нести відповідальність за її господарську діяльність.

Так, у невстановлений досудовим розслідування період часу, однак не пізніше 27.01.2022, невстановлені, на даний час, посадові особи ТОВ «ТЕМП» () та невстановлені, на даний час, посадові особи ДП «СхідГЗК» () на виконання договору про закупівлю послуг, предметом яких є перевезення уранової руди спеціалізованим автомобільним транспортом з Новокостянтинівської шахти на Інгульську шахту в загальних обсягах 44 000 тон, 65 000 тон і 45 000 тон, залучили ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» () для виконання вказаного договору в якості субпідрядника, достеменно знаючи, що у вказаного товариства відсутня відповідна ліцензія на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів.

Так, 27.01.2022 між ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «ТЕМП» (Замовник) в особі директора ОСОБА_7 укладено договір субпідряду № 1 про закупівлю послуг.

Відповідно п.1.1 розділу 1 «Предмет договору» «виконавець зобов`язується надати послуги зазначені в п.1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги».

Згідно п.1.2 розділу 1 «Предмет договору» вказаного договору «виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги з перевезення спеціалізованим автомобільним транспортом уранової руди з Новокостянтинівської шахти на Інгульську шахту».

Крім того, умовами розділу 1 «Предмет договору» передбачає перевезення уранової руди в загальному обсязі 44 000 тон.

На виконання зазначеного договору, починаючи з 15.02.2022 ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» надано послуги з перевезення з шахти Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» розташованої в с. Олексіївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області перевезено до шахти Інгульська ДП «СхідГЗК», що розташована в с. Неопалимівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, наступну кількість уранової руди :

- акт надання послуг №28 від 15.02.2022 - 15 986,29 тон.;

- акт надання послуг №40 від 19.02.2022 - 4 923,8 тон.;

- акт надання послуг №53 від 24.02.2022 - 190,38 тон.

Встановлено, що згідно статті 8 Закону України від 08.02.1995 № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» норми, правила і стандарти з ядерної та радіаційної безпеки - це критерії, вимоги і умови забезпечення безпеки під час використання ядерної енергії. Дотримання норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки є обов`язковим при здійсненні будь-якого виду діяльності у сфері використання ядерної енергії.

Відповідно до Закону України від 08.02.1995 № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» радіоактивний матеріал - матеріал, до складу якого входять радіоактивні речовини. До радіоактивних матеріалів належать: радіонуклідні джерела іонізуючого випромінювання, ядерні матеріали та радіоактивні відходи.

Крім того, зазначеною нормою визначено, що перевезення - діяльність, пов`язана з підготовкою, завантаженням, відправленням, транспортуванням, включаючи транзитне зберігання, розвантаження і приймання в кінцевому пункті призначення вантажів радіоактивних матеріалів і упаковок.

У відповідності до Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» за статтею 27 «Види діяльності, на які поширюється дія державного регулювання у сфері використання ядерної енергії» Державному регулюванню у сфері використання ядерної енергії підлягають такі види діяльності, зокрема перевезення радіоактивних матеріалів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії» перевезення радіоактивних матеріалів підлягає обов`язковому ліцензуванню.

Згідно відповіді Департаменту з безпеки радіаційних технологій та поводження з РАВ Державної інспекції ядерного регулювання України, ліцензія на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів ТОВ «Легіон-Авто 2000» отримано 27.03.2023 № ОВ 001099 терміном дії до 27.03.2026.

Тобто, ОСОБА_5 будучи директором ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» () достеменно усвідомлюючи, що ліцензію, на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів, Державною інспекцією ядерного регулювання України очолюваному ним товариству у встановленому законом порядку не видано, в період з 15.02.2022 по 24.02.2022 надав послуги з перевезення уранової руди з шахти Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» розташованої в с. Олексіївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області до шахти Інгульська ДП «СхідГЗК», що розташована в с. Неопалимівка, Кропивницького району, Кіровоградської області в загальній кількості 21 100,47 тон. без передбаченого законом дозволу - ліцензії.

Крім цього, в порушенні перелічених вище норм законодавства щодо використання ядерної енергії та радіаційної безпеки в період часу з 15.07.2022 по 30.12.2022, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в межах Кіровоградської області, після вчинення злочину, що виразився у перевезенні (носінні) ядерних матеріалів, що перебувають у будь-якому фізичному стані без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 повторно вчинив злочин, що виразився у перевезенні (носінні) ядерних матеріалів, що перебувають у будь-якому фізичному стані, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Невстановлені посадові особи ТОВ «ТЕМП» () та невстановлені посадові особи ДП «СхідГЗК» () на виконання договору, який був укладений 08.07.2022 залучили ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» () знаючі, що у вказаного товариства відсутня відповідна ліцензія на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів.

Так, 08.07.2022 між ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «ТЕМП» (Замовник) в особі директора ОСОБА_7 укладено договір субпідряду № 4 про закупівлю послуг.

Відповідно п.1.1 розділу 1 «Предмет договору» «виконавець зобов`язується надати послуги зазначені в п.1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги».

Згідно п.1.2 розділу 1 «Предмет договору» вказаного договору «виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги з перевезення спеціалізованим автомобільним транспортом уранової руди Новокостянтинівської шахти на Інгульську шахту».

Крім того, умовами розділу 1 «Предмет договору» передбачає перевезення уранової руди в загальному обсязі 65 000 тон.

На виконання зазначеного договору, починаючи з 15.07.2022 ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» надано послуги з перевезення з шахти Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» розташованої в с. Олексіївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області перевезено до шахти Інгульська ДП «СхідГЗК», що розташована в с. Неопалимівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, наступну кількість уранової руди :

- акт надання послуг №68 від 15.07.2022 - 4 584,22 тон.;

- акт надання послуг №71 від 29.07.2022 - 7 252,07 тон.;

- акт надання послуг №102 від 31.10.2022 - 8 867,67 тон;

- акт надання послуг №110 від 15.11.2022 - 15 010,06 тон.;

- акт надання послуг №119 від 30.11.2022 - 11047,8 тон.;

- акт надання послуг №125 від 15.12.2022 - 1909,62 тон;

- акт надання послуг №132 від 30.12.2022 - 13 693,95 тон.

Встановлено, що згідно статті 8 Закону України від 08.02.1995 № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» норми, правила і стандарти з ядерної та радіаційної безпеки - це критерії, вимоги і умови забезпечення безпеки під час використання ядерної енергії. Дотримання норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки є обов`язковим при здійсненні будь-якого виду діяльності у сфері використання ядерної енергії.

Відповідно до Закону України від 08.02.1995 № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» радіоактивний матеріал - матеріал, до складу якого входять радіоактивні речовини. До радіоактивних матеріалів належать: радіонуклідні джерела іонізуючого випромінювання, ядерні матеріали та радіоактивні відходи.

Крім того, зазначеною нормою визначено, що перевезення - діяльність, пов`язана з підготовкою, завантаженням, відправленням, транспортуванням, включаючи транзитне зберігання, розвантаження і приймання в кінцевому пункті призначення вантажів радіоактивних матеріалів і упаковок.

У відповідності до Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» за статтею 27 «Види діяльності, на які поширюється дія державного регулювання у сфері використання ядерної енергії» Державному регулюванню у сфері використання ядерної енергії підлягають такі види діяльності, зокрема перевезення радіоактивних матеріалів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії» перевезення радіоактивних матеріалів підлягає обов`язковому ліцензуванню.

Згідно відповіді Департаменту з безпеки радіаційних технологій та поводження з РАВ Державної інспекції ядерного регулювання України, ліцензія на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів ТОВ «Легіон-Авто 2000» отримано 27.03.2023 № ОВ 001099 терміном дії до 27.03.2026.

Тобто, ОСОБА_5 будучи директором ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» () достеменно усвідомлюючи, що ліцензію, на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів, Державною інспекцією ядерного регулювання України очолюваному ним товариству у встановленому законом порядку не видано, в період з 15.07.2022 по 30.12.2022 надав послуги з перевезення уранової руди з шахти Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» розташованої в с. Олексіївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області до шахти Інгульська ДП «СхідГЗК», що розташована в с. Неопалимівка, Кропивницького району, Кіровоградської області в загальній кількості 62 365,39 тон. без передбаченого законом дозволу - ліцензії.

Крім цього, в порушенні перелічених вище норм законодавства щодо використання ядерної енергії та радіаційної безпеки в період часу з 15.01.2023 по 21.02.2023, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в межах Кіровоградської області, після вчинення злочину, що виразився у перевезенні (носінні) ядерних матеріалів, що перебувають у будь-якому фізичному стані без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 повторно вчинив злочин, що виразився у перевезенні (носінні) ядерних матеріалів, що перебувають у будь-якому фізичному стані без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Невстановлені посадові особи ТОВ «ТЕМП» () та невстановлені посадові особи ДП «СхідГЗК» () на виконання договору, який був укладений 23.12.2022 залучили ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» () знаючі, що у вказаного товариства відсутня відповідна ліцензія на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів.

Так, 02.01.2023 між ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «ТЕМП» (Замовник) в особі директора ОСОБА_7 укладено договір субпідряду № 1 про закупівлю послуг.

Відповідно п.1.1 розділу 1 «Предмет договору» «виконавець зобов`язується надати в послуги зазначені в п.1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги».

Згідно п.1.2 розділу 1 «Предмет договору» вказаного договору «виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору послуги з перевезення спеціалізованим автомобільним транспортом уранової руди Новокостянтинівської шахти на Інгульську шахту».

Крім того, умовами розділу 1 «Предмет договору» передбачає перевезення уранової руди в загальному обсязі 45 000 тон.

На виконання зазначеного договору, починаючи з 15.01.2023 ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» надано послуги з перевезення з шахти Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» розташованої в с. Олексіївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області перевезено до шахти Інгульська ДП «СхідГЗК», що розташована в с. Неопалимівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, наступну кількість уранової руди :

- акт надання послуг №5 від 15.01.2023 - 9 737,89 тон.;

- акт надання послуг №14 від 31.01.2023 - 13 332,09 тон.;

- акт надання послуг №20 від 15.02.2023 - 10 628,74 тон;

- акт надання послуг №24 від 21.02.2023 - 3 112,87 тон.

Встановлено, що згідно статті 8 Закону України від 08.02.1995 № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» норми, правила і стандарти з ядерної та радіаційної безпеки - це критерії, вимоги і умови забезпечення безпеки під час використання ядерної енергії. Дотримання норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки є обов`язковим при здійсненні будь-якого виду діяльності у сфері використання ядерної енергії.

Відповідно до Закону України від 08.02.1995 № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» радіоактивний матеріал - матеріал, до складу якого входять радіоактивні речовини. До радіоактивних матеріалів належать: радіонуклідні джерела іонізуючого випромінювання, ядерні матеріали та радіоактивні відходи.

Крім того, зазначеною нормою визначено, що перевезення - діяльність, пов`язана з підготовкою, завантаженням, відправленням, транспортуванням, включаючи транзитне зберігання, розвантаження і приймання в кінцевому пункті призначення вантажів радіоактивних матеріалів і упаковок.

У відповідності до Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» за статтею 27 «Види діяльності, на які поширюється дія державного регулювання у сфері використання ядерної енергії» Державному регулюванню у сфері використання ядерної енергії підлягають такі види діяльності, зокрема перевезення радіоактивних матеріалів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії» перевезення радіоактивних матеріалів підлягає обов`язковому ліцензуванню.

Згідно відповіді Департаменту з безпеки радіаційних технологій та поводження з РАВ Державної інспекції ядерного регулювання України, ліцензія на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів ТОВ «Легіон-Авто 2000» отримано 27.03.2023 № ОВ 001099 терміном дії до 27.03.2026.

Тобто, ОСОБА_5 будучи директором ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» () достеменно усвідомлюючи, що ліцензію, на право провадження діяльності з перевезення радіоактивних матеріалів, Державною інспекцією ядерного регулювання України очолюваному ним товариству у встановленому законом порядку не видано, в період з 15.01.2023 по 21.02.2023 повторно надав послуги з перевезення уранової руди з шахти Новокостянтинівська ДП «СхідГЗК» розташованої в с. Олексіївка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області до шахти Інгульська ДП «СхідГЗК», що розташована в с. Неопалимівка, Кропивницького району, Кіровоградської області в загальній кількості 36 811,59 тон. без передбаченого законом дозволу - ліцензії.

27.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бобринець, Кіровоградської області, громадянину України, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 3 ст. 265 КК України.

Прокурор вважає наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою їх запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судовим розглядом встановлено, Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000761 від 25.06.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 265 КК України.

27.08.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бобринець, Кіровоградської області, громадянину України, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 3 ст. 265 КК України.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту та погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- рапорт № 8/2/2-9087 від 10.07.2025;

- тендерна документація (прокат вантажних транспортних засобів із водієм для перевезення товарів, код ДК 021:2015-6018 (перевезення спеціалізованим автомобільним транспортом уранової руди з Новокостянтинівської шахти на Ігнульську шахту і в зворотному напрямку інертних матеріалів (пісок, шлак гранульований, гірська маса тощо) для ГЗК Новокостянтинівської шахти), протокол № 236 від 01.12.2023

- лист № 21-38/8871-9517 від 15.07.2024 про видачу документів дозвільного характеру Держатомрегулювання;

- договір № 844/03/0003 про закупівлю послуг від 08.07.2022;

- протокол узгодження договірної ціни до договору № 844/03/0003 про закупівлю послуг від 08.07.2022;

- договір субподряду № 4 про закупівлю послуг від 08.07.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» 68 від 15.07.2022;

- акт надання послуг № 68 від 15.07.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 71 від 29.07.2022;

- акт надання послуг № 71 від 29.07.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 102 від 31.10.2022;

- акт надання послуг № 102 від 31.10.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 110 від 15.11.2022;

- акт надання послуг № 110 від 15.11.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 119 від 30.11.2022;

- акт надання послуг № 119 від 30.11.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 125 від 15.12.2022;

- акт надання послуг № 125 від 15.12.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 132 від 30.12.2022;

- акт надання послуг № 132 від 30.12.2022;

- договір № 944/03/001СП від 29.07.2022;

- протокол узгодження договірної ціни до договору № 944/03/001СП від 29.07.2022;

- акт № ОУ-0000398 здачі-прийняття наданих послуг від 31.10.2022;

- податкова накладна від 31.10.2022;

- лист отримання квитанції № 1 від 09.11.2022;

- рахунок-фактура № СФ-0000409 від 16.11.2022;

- акт № ОУ-0000399 здачі-прийняття наданих послуг від 16.11.2022;

- податкова накладна від 16.11.2022;

- лист отримання квитанції № 1 від 29.11.2022;

- договір № 1729/03/06430 від 23.12.2022;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 5 від 15.01.2023;

- акт надання послуг № 5 від 15.01.2023;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 14 від 31.01.2023;

- акт надання послуг № 14 від 31.01.2023;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 20 від 15.02.2023;

- акт надання послуг № 20 від 15.02.2023;

- рахунок ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» № 24 від 21.02.2023;

- акт надання послуг № 24 від 21.02.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 07.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 06.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 07.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 07.11.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 06.11.2024;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 01.10.2024;

- перелік документів ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» наданий в Державну інспекцію ядерного регулювання України для отримання ліцензії на перевезення радіоактивних матеріалів;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.10.2024;

- лист ТОВ «ЛЕГІОН-АВТО 2000» вих. № 38 від 16.10.2024;

- договір субподряду № 1 про закупівлю послуг від 27.01.2022;

- додаткова угода № 1 від 23.02.2022 до договору № 1 про закупівлю послуг від 27.01.2022;

- акт надання послуг № 28 від 15.02.2022;

- акт надання послуг № 40 від 19.02.2022;

- акт надання послуг № 53 від 24.02.2022;

- договір субподряду № 4 про закупівлю послуг від 08.07.2022;

- акт надання послуг № 68 від 15.07.2022;

- акт надання послуг № 71 від 29.07.2022;

- акт надання послуг № 102 від 31.10.2022;

- акт надання послуг № 110 від 15.11.2022;

- акт надання послуг № 119 від 30.11.2022;

- акт надання послуг № 125 від 15.12.2022;

- акт надання послуг № 132 від 30.12.2022;

- договір субподряду № 1 про закупівлю послуг від 02.01.2023;

- акт надання послуг № 5 від 15.01.2023;

- акт надання послуг № 14 від 31.01.2023;

- акт надання послуг № 20 від 15.02.2023;

- акт надання послуг № 24 від 21.02.2023;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.08.2025;

- іншими доказами в їх сукупності.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відтак, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Стороною обвинувачення в судовому засіданні частково доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки відповідальність за вчинення інкримінованих злочинів передбачена у вигляді позбавлення волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім цього, прокурором доведено у клопотаннінаявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування, а також може вживати заходів щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінальних правопорушень, приховання слідів злочину.

Прокурором вказує, що на даний час органом досудового розслідування не допитані усі особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, може вчинити дії направлені на надання цими особами недостовірних свідчень чи примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами у тому числі іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя відноситься критично до вказаного обґрунтування, разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого, експертів та дослідження їх судом.

Окрім цього, прокурор в клопотанні вказує, що наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте ані прокурором в клопотанні, ані в судовому засіданні не розкрито актуальності вказаного ризику, окрім зазначення самого посилання на норму закону.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі №30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

Слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення, що саме по собі зазначення у клопотанні ризику у кримінальному у провадженні, не може переконати навіть стороннього спостерігача в його обґрунтованості, адже сторона обвинувачення зобов`язана довести існування такого ризику в світлі особи підозрюваного та в розрізі фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчинення якого підозрюється останній, з наданням відповідних підтверджуючих даних.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, стан здоров`я, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні частково доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак клопотання підлягає задоволенню, що зможе не допустити ризики, які б підривали досудове розслідування, що має на меті забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження.

Питання доведеності вини підозрюваною у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000761 від 25.06.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний період доби, а саме з 22 год 00 хв по 07 год 00 хв наступної доби, за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000761 від 25.06.2024, а саме до 27.10.2025.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 щодо обставин кримінального провадження № 0000761 від 25.06.2024;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної № 0000761 від 25.06.2024, до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000761 від 25.06.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14