КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/9142/24
Провадження № 1-кс/552/1470/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.25

30 липня 2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 28.07.2025 звернувся представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 20.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у якому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.01.2025 у справі № 552/9142/24, яке належить ОСОБА_3 , а саме:

- ноутбук марки «Asus K4ZJ», s/n: A3N0AS22023911H із зарядним пристроєм,

- мобільний телефон марки «iPhone Xs Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 21.01.2025 року в рамках кримінального провадження № 0000014 детективом ТУ БЕБ у Полтавській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , у ході якого вилучено належне йому майно: ноутбук марки «Asus K4ZJ», s/n: A3N0AS22023911H із зарядним пристроєм та мобільний телефон марки «iPhone Xs Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 . Арешт на вказане майно накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.01.2025 року за відсутності власника.

Представник власника майна, вказує, що майно використовується виключно в особистих цілях, подальша потреба в його арешті відпала, а тривалий арешт без здійснення активних слідчих дій завдає надмірного втручання у право власності. На думку заявника, орган досудового розслідування не обґрунтовує необхідність подальшого обмеження прав власника майна, що суперечить принципам розумності строків кримінального провадження, пропорційності та верховенства права, гарантованим Конституцією України, нормами КПК України та практикою Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з цим просить скасувати арешт майна та зобов`язати уповноважених осіб повернути вилучене майно власнику.

Власник майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання.

Водночас, 29.07.2025 року адвокат ОСОБА_4 подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та без участі власника майна (а.с. 13).

Старший детектив Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області ОСОБА_5 також у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

30.07.2025 року старший детектив подав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі. У зазначеній заяві він не заперечував проти скасування арешту майна, накладеного на ноутбук марки «Asus K4ZJ», s/n: A3N0AS22023911H із зарядним пристроєм, однак заперечив проти скасування арешту мобільного телефону марки «iPhone Xs Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , оскільки, на його думку, на вказаному пристрої міститься інформація, яка має значення для досудового розслідування, зокрема для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути до нього причетні (а.с. 14).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із положеннями частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що Підрозділом детективів ТУ БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 20.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом заволодіння в умовах воєнного стану бюджетними коштами шляхом зловживання службовими особами КП «Харківські теплові мережі» своїм службовим становищем за попередньою змовою із власниками і службовими особами ТОВ «Інтех-СК», ТОВ «Старт Лінкор», ТОВ «Велдінг ТММ», ТОВ «Харківське спеціальне монтажне підприємство» під час проведення в 2023 2024 роках капітального і поточного ремонтів теплових мереж міста Харкова.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.01.2025 у справі № 552/9142/24 накладено арешт на рухоме майно, що належить ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. Вказане майно ноутбук та мобільний телефон було вилучено під час проведення обшуку в межах кримінального провадження.

У клопотанні представник власника майна зазначив, що станом на сьогодні матеріали кримінального провадження не містять інформації про пред`явлення будь-якій особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення з відповідною правовою кваліфікацією. Подальші процесуальні дії щодо вилученого майна не проводяться, а тому збереження арешту не є необхідним та не забезпечує потреб кримінального провадження.

Старший детектив направив до суду заяву, у якій не заперечував проти скасування арешту, накладеного на ноутбук марки «Asus K4ZJ», s/n: A3N0AS22023911H із зарядним пристроєм, який належить ОСОБА_3 (а.с. 14). Зазначена позиція уповноваженої службової особи, яка здійснює досудове розслідування, свідчить про відсутність об`єктивної необхідності у подальшому застосуванні арешту щодо зазначено майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням того, що саме детектив як процесуальна особа, наділена повноваженнями щодо збору доказів, формування обґрунтованої підозри та прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, не вбачає підстав для подальшого обмеження майнових прав ОСОБА_3 , слідчий суддя також приходить до висновку про відсутність підстав для продовження дії арешту на вказаний ноутбук.

Зазначене узгоджується з принципами кримінального провадження, відповідно до яких застосування заходів забезпечення можливе лише за наявності обґрунтованої потреби та в межах, необхідних для досягнення мети провадження.

Крім того, суд бере до уваги, що з моменту вилучення майна та накладення арешту минув значний проміжок часу, а дані про проведення слідчих дій щодо зазначеного ноутбука відсутні, що свідчить про відсутність реальної потреби у подальшому обмеженні прав власника.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що у випадках втручання держави у право власності (зокрема, арешт майна), такі заходи повинні бути виправдані, пропорційні меті і не створювати для особи надмірного тягаря. Так, у справі «Новоселецький проти України» (заява № 47148/99, рішення від 22.02.2005) Суд наголосив, що у кожній справі держава повинна забезпечити баланс між суспільними інтересами та правами особи. Аналогічна позиція викладена у рішенні від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», де зазначено, що будь-яке втручання у право на мирне володіння майном має відповідати вимозі досягнення «справедливого балансу» та не покладати на особу надмірного тягаря.

Водночас, щодо мобільного телефону марки iPhone Xs Max, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , слід зазначити, що орган досудового розслідування заперечує проти скасування арешту, посилаючись на те, що на даному пристрої міститься інформація, яка має значення для кримінального провадження: зокрема, може бути доказом причетності до вчинення злочинних дій, а також містити дані, необхідні для встановлення інших осіб та обставин кримінального правопорушення.

Суд бере до уваги, що арешт майна може застосовуватись для забезпечення збереження речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України. Враховуючи обґрунтовану позицію органу досудового розслідування щодо доцільності подальшого збереження зазначеного мобільного телефону, підстав для скасування арешту в цій частині немає.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що накладений арешт на майно підлягає частковому скасуванню у частині ноутбука марки «Asus K4ZJ», s/n: A3N0AS22023911H із зарядним пристроєм; у частині мобільного телефону марки «iPhone Xs Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.01.2025 у справі № 552/9142/24, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 20.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на частину майна, що належить ОСОБА_3 , а саме: ноутбук марки «Asus K4ZJ», s/n: A3N0AS22023911H із зарядним пристроєм.

У задоволенні клопотання в частині скасування арешту на мобільний телефон марки «iPhone Xs Max», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу ТУ БЕБ у Полтавській області повернути ноутбук марки «Asus K4ZJ», s/n: A3N0AS22023911H із зарядним пристроєм власнику ОСОБА_3 або його представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1