Справа № 296/8369/25
Вирок

Іменем України

01 вересня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000095 від 08.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця Житомирської області Романівського району, смт. Романів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому, право такої власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до Додатку № 1 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, встановлено, що до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, належить: зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до розділу І п. 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 04.08.2000, боєприпасами являються патрони до стрілецької зброї, сигнальні та освітлювальні засоби, вибухові пакети та інші вибухові речовини, ручні гранати і запали до них, реактивні протитанкові гранати.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Відповідно до вимог п. 1. Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (далі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Пунктом 2 Положення визначено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, вибухові матеріали і речовини, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї.

Крім того, відповідно до вимог п. 9. Положення, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється, окрім іншого, на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному МВС, на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.

При цьому, згідно п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення зазначених вище норм законодавства та нормативно-правових актів України, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання, а також збут бойових припасів, вибухових речовин, діючи умисно, вчинив злочин за наступних обставин.

У першій половині дня в січні - лютому 2025 року, поблизу Житнього ринку по вулиці Хлібна, що розташована у місті Житомир, ОСОБА_4 у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а саме у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, незаконно придбав боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї, а саме 474 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів зразка 1943 р. з кулею «ПС» зі сталевим осердям, 19 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів зразка 1943 р. з трасуючою кулею «Т-45», 10 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів з кулею з металевим осердям, дві великі тротилові шашки з різьбовими отворами, які є вибуховою речовиною бризантної дії - тринітротолуолом (тротилом), три наступальні осколкові ручні гранати М67, оборонно - наступальну осколкову ручну гранату DM51 та оборонно осколкову ручну гранату SHGR 2000, які належать до вибухових пристроїв військового призначення - до бойових припасів, 20 боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, а саме, бойові 7,62 мм гвинтівкові патрони з пристрілювально- запалювальною кулею «ПЗ» зразка 1935 року, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби на ураження цілі.

Після цього, в цей же день ОСОБА_4 , з метою подальшого зберігання без передбаченого законом дозволу, перемістив незаконно придбані бойові припаси та вибухові речовини невстановленими вулицями міста Житомира до приміщені гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 та почав незаконно зберігати у сейфі за вищевказаною адресою.

В подальшому у ОСОБА_4 , виник умисел на збут вказаних боєприпасів та вибухових речовин, після чого він, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив з метою подальшого збуту вищезазначених незаконно придбаних бойових припасів та вибухових речовин, 10 квітня 2025 року, в ході спілкування із особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 (далі ОСОБА_8 ), запропонував купити у нього бойові припаси, вибухові речовини, тобто запропонував збути такі.

У свою чергу, ОСОБА_8 розуміючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_4 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 10 квітня 2025 року близько о 17 години 00 хвилин, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщені гаражу № НОМЕР_2 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_8 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, і діяв під контролем правоохоронних органів, частину боєприпасів до стрілецької вогнепальної зброї, а саме474 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів зразка 1943 р. з кулею «ПС» зі сталевим осердям, 19 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів зразка 1943 р. з трасуючою кулею «Т-45», 10 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів з кулею з металевим осердям, дві великі тротилові шашки з різьбовими отворами, які є вибуховою речовиною бризантної дії - тринітротолуолом (тротилом), три наступальні осколкові ручні гранати М67, оборонно - наступальну осколкову ручну гранату DM51 та оборонно осколкову ручну гранату SHGR 2000, які належать до вибухових пристроїв військового призначення - до бойових припасів за кошти, які надав ОСОБА_8 у сумі 400 доларів США та отримав решту у сумі 2000 (тисячі) гривень, а іншу частину боєприпасів, а саме - 20 боєприпасів стрілецької вогнепальної зброї, а саме, бойові 7,62 мм гвинтівкові патрони з пристрілювально-запалювальною кулею «ПЗ» зразка 1935 року, які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби на ураження цілі, продовжував зберігати у сейфі за вказаною адресою, без мети збуту.

О 19 годині 32 хвилини 10 квітня 2025 року, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Житомир, за координатами 50.2475799, 28.7448370, добровільно видав працівникам Національної поліції України придбані в ОСОБА_4 боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї, а саме 474 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів зразка 1943 р. з кулею «ПС» зі сталевим осердям, 19 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів зразка 1943 р. з трасуючою кулею «Т-45», 10 шт. бойових 7,62 мм проміжних патронів з кулею з металевим осердям, дві великі тротилові шашки з різьбовими отворами, які є вибуховою речовиною бризантної дії - тринітротолуолом (тротилом), три наступальні осколкові ручні гранати М67, оборонно - наступальну осколкову ручну гранату DM51 та оборонно осколкову ручну гранату SHGR 2000, які належать до вибухових пристроїв військового призначення - до бойових припасів, які незаконно придбав у ОСОБА_4 .

30.07.2025 року між першим заступником керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженню та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю його захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на нього судом, сплатити кошти за проведення комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/106-25/6636-НЗПРАП від 15.04.2025 в сумі 5 348 грн. 40 коп., сплатити кошти за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ- 19/106-25/6638-ВТХ від 08.05.2025 в сумі 4 457 грн. 00 коп., сплати кошти за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/106-25/6622- БЛ від 16.04.2025 в сумі 3 565 грн. 60 коп., сплатити кошти за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/106- 25/12189-БЛ від 14.07.2025 в сумі 3 565 грн. 60 коп., сплатити кошти за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/106-25/12331-ВТХ від 15.07.2025 в сумі 2 228 грн. 50 коп., співпрацювати із органом досудового розслідування у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, зокрема надати у ході його допиту у кримінальному провадженні №0000723 від 10.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України свідчення (правдиві викривальні покази) щодо особи, від якої ОСОБА_4 одержав зазначені в підозрі боєприпаси та вибухові речовини, у тому числі щодо місця, часу, умов отримання вказаних боєприпасів та вибухових речовин, а також співпрацювати із прокурором та органом досудового слідства у викритті кримінального правопорушення шляхом проведення контрольованої та оперативної закупки вогнепальної зброї, вибухових речовин та боєприпасів у зазначених осіб.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. При цьому сторони вважають за можливе та погоджують застосування судом положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_4 ..

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів нетяжких, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник повністю підтримав позицію обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким. Обвинувачений раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_9 та ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за яке належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

На підставі ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню кошти на відшкодування судових втрат за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394, 314, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30.07.2025 року, укладену між першим заступником керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.07.2025 року покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п. 3, 4 статті 76 КК України: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації.

Речові докази по справі:

1. Предмети зовні схожі на набої у кількості 503 шт., 5 предметів зовні схожих на гранати, 2 предмети зовні схожих на тротилові шашки, металевий ящик з написом на ньому 7, 62 мм., темно-зеленого кольору знищити;

2. 16 предметів схожих на набої, піротехнічний засіб ручна димова граната типу МІ8 знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2025 року;

3. 20 предметів схожих на набої знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.07.2025 року

4. предмет схожий на автомат передати у розпорядження Міністерства оборони України;

дев`яносто об`єктів схожих на набої, предмет схожий на пістолет, документи (3 арк.), десять предметів схожих на набої знищити;

мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі С21» - повернути власнику за належністю.

Арешт, накладений на вказане майно ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.06.2025 року, - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, що становлять 19 165 грн. 10 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_10