Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1591/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході добровільної видачі 31.03.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000095 від 28.03.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-2 КК України.

Також вказав, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000095 від 28.03.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-2 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що тракторист відділення інженерно аеродромного забезпечення аеродромно-експлуатаційного взводу аеродромно-технічної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив фото, відео фіксацію підготовки та зльоту бойового літака Миг-29 спорядженого бойовими крилатими ракетами, та в подальшому поширив вказані фото, відео матеріали у месенджерах «WhatsApp» та «Viber».

При цьому, ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , на постійній основі здійснював фото, відео записи, на яких наявні елементи повітряної обстановки, зафіксовані турбореактивні літаки, гвинтокрили, та інша військова техніка, на території аеродрому Вознесенськ, які в подальшому поширював власним контактам використовуючи додаток «Viber».

31.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав органу досудового розслідування предмети, що мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані в якості доказів, а саме:

- мобільний телефон марки «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з номером мобільного телефону НОМЕР_4 .

31.03.2025 року постановою слідчого вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході добровільної видачі 31.03.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з номером мобільного телефону НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7