Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/5035/25

Провадження № 1-кп/635/1114/2025

Суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 02 червня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Харківським районним судом Харківської області 23 липня 2024 року за частиною 1 статті 310 КК України до одного року пробаційного нагляду

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 Кримінального Кодексу України,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 разом з додатками та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, який отримано головуючим суддею.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 4 статті 107 КПК України не здійснюється.

Встановлено, що ОСОБА_2 вироком Харківського районного суду Харківської області від 23.07.2024 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України встановлено ОСОБА_2 такі обов`язки:

1)Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання;

2)Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)Не виїджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

09.09.2024 до Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Харківського районного суду Харківської області від 23.07.2024 та на підставі п. 2 глави 1 Розділу ІV «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 №272/5, ОСОБА_2 поставлено на облік і на нього заведено особову справу.

Згідно наказу Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019, а саме відповідно пункту 1 глави 3 розділу Х та пункту 2 частині 4 ст. 491 КВК України, засуджені до ПН зобов`язані: виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

23 вересня 2024 року засудженого ОСОБА_2 органом пробації ознайомлено під особистий підпис з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання із попередженням про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, за погодженням зі співробітниками Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_2 обрано постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та він ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (реєстрації).

Разом з цим, у ОСОБА_2 , який будучи письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, достовірно знаючи про обов`язки, зокрема самовільно не залишати раніше обране місце проживання та прибувати у встановлені дні явки на реєстрацію, виник протиправний умисел на ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій умисел, направлений на неприбуття до Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з метою ухилення від пробаційного нагляду, будучи особою попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України, без поважних причин, без одержання відповідного дозволу від співробітників Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, які здійснюють за ним пробаційний нагляд, самовільно, умисно не з`являвся без поважних причин на виклики співробітників Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у встановлений час, а саме: 25.12.2024; 22.01.2025; 26.02.2025, 26.03.2025 та 23.04.2025 хоча останній був ознайомлений під підпис з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (реєстрації).

При цьому ОСОБА_2 співробітників Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, які здійснюють пробаційний нагляд, про причини неприбуття на реєстрацію не повідомив, чим грубо порушив встановлені йому обмеження пробаційного нагляду.

Відтак, ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від пробаційного нагляду порушив вимоги, передбачені статтею 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України пробаційного нагляду, діючи умисно, з мотивів зневаги до судового рішення, усвідомлюючи свої дії та передбачаючи їх наслідки, маючи на меті ухилитися від відбування призначеного судом покарання у виді пробаційного нагляду, при цьому, маючи можливість його відбувати, допустив ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, що виразилось у систематичному ухиленні від явки для реєстрації до органу пробації у встановлені дні та таким чином, злісно і навмисно ухилився від відбуття призначеного судом покарання у виді пробаційного нагляду, порушивши встановлені законодавством порядок та умови відбуття покарання, залишивши невідбутим покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Враховуючи викладене, умисні протиправні дії ОСОБА_2 судом кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.389 КК України тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 в порядку статті 302 КПК України надійшов до суду 27 червня 2025 року.

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 КК України, тобто у ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частини 2 статті 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом, у відповідності до частини 2 статті 381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що визнає свою винуватість, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 3 статті 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Судом встановлені обставини вчиненого кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені органом досудового розслідування.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною 3 статті 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого частиною 3 статті 389 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема статті 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред`явленого обвинувачення, суд керується частиною 2 статті 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_2 встановлено, що він має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Суд, з урахуванням особи винного, конкретних обставин справи, що полягало в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, не встановив наявність достатніх обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, а відтак дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та застосування статті 69 КК України або його звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням вимоги статті 75 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Згідно частини 1 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до пункту 5, частини 1 сттті 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Ураховуючи наведену норму покарання за вироком Харківським районним судом Харківської області від 23 липня 2024 року за частиною 1 статті 310 КК України у виді одного року пробаційного нагляду, суд переводить в більш суворий вид покарання у виді одного року обмеження волі.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , не застосовувались.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 72 КК України перевести покарання у виді одного року пробаційного нагляду в один рік обмеження волі.

На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2024 року та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання, за винятком підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4