Провадження №: 1-кп/336/777/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 13 серпня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України

08.08.2025 року прокурором подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинувачених. Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти держави, а саме у державній зраді і у разу доведеності їх провини до них буде застосоване покарання виключно у вигляді позбавлення волі. Тому існує ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. До того ж, обвинувачені є проросійськи налаштованими особами, мають родичів на тимчасово окупованій території, тому напевно зможуть залишити своє місце проживання і переткнути лінію зіткнення. Крім того, існує ризик незаконного впливу на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувались. А також існує ризик того, що обвинувачені продовжать свою злочинну діяльність і з огляду на проросійські погляди, можуть продовжити збирати інформацію про пересування та дислокації військовослужбовців та передавати представникам держави-агресора.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, наполягав, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу запобігання вказаним ризикам неможливе. Крім того, воєнний стан в країні продовжено, тому враховуючи суспільно-політичну обстановку та вимоги кримінально-процесуального закону, до обвинувачених необхідно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання і зазначив, що клопотання прокурора нічим не обгрунтоване, окрім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, жоден ризик не підтверджений. Його підзахисний перебуває під вартою вже 14 місяців, хоча його вина ще не доведена, а він вже фактично відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, позбавлення можливості проживати зі своєю сім`єю та виховувати своїх малолітніх дітей, які фактично зростають без батька. Зазначає, що ризики, якщо вони і могли існувати, то вже давно суттєво зменшились. Знову наполягав на тому, що його підзахисний вже прийняв рішення про те, що він хоче і буде проживати на території України, він покинув окуповану територію разом зі своєю сім`єю, хоча мав можливість залишитись там. Його підзахисному пропонувалась можливість обміну і він би офіційно мав законну можливість бути обміняним і опинитись на окупованій території, а не бігти туди через лінію зіткнення, яка контролюється військовими, але він відмовився від такого обміну. Тобто, твердження прокурора про те, що ОСОБА_9 має наміри переховуватись на окупрованій території взагалі не мають ніяких підстав. Не має підстав також твердження прокурора про те, що ОСОБА_9 продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, а саме те, що продовжить збирати інформацію про пересування та дислокації військовослужбовців та передавати представникам держави-агресора, бо в цих діях його підзахисний не обвинувачується, він таких дій не вчиняв і не може це продовжити. Крім того, не доведений ризик того, що ОСОБА_9 може впливати на свідків і прокурор цей ризик ніяк не обгрунтовує. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт і зазначив, що немає сенсу визначати заставу, оскільки в сім`ї ОСОБА_9 немає таких коштів, щоб внести заставу в такому розмірі, але сам факт визначення застави свідчить про те, що суд допускає можливість альтернативного запобіжного заходу і просив змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти клопотання і в повному обсязі підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_7 з клопотанням не погодився і суду пояснив, що прокурор в своєму клопотанні знову жодних доказів на існування ризиків, передбачених КПК України, взагалі не надає. Просив застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 з клопотанням не погодився, просив не продовжувати тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора частково з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, обвинуваченим був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до кримінального процесуального закону, при продовженні строку дії запобіжного заходу має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Що стосується обгрунтованості підозри, то суд зазначає, що висунута на стідії досудового розслідування підозра стала підгрунтям для складання обвинувального акту, пройшла певні процесуальні стадії і вже до суду на розгляд надійшов обвинувальний акт, який визнаний судом таким, що відповідає нормам Кримінально-процесуального заакону, а підозрювані набули статусу обвинувачених. Тому у суду немає підстав для сумніву у тому, що підозра була обгрунтованою.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 197, 199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненніособливо тяжкого кримінального правопорушення, за яким Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 114-2, 258 258-6, 260, 261, 437 - 442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тримання під вартою.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення від покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, а саме - позбавлення волі, можуть вдатися до відповідних дій.

Також суд вважає, що на даній стадії розгляду справи мається ризик впливу на свідків. Як видно із доданого реєстру матеріалів досудового розслідування, в якості свідків було допитано три особи, які на даній стадії судового розгляду ще не допитані в суді.

При вирішенні клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за злочин проти основ національної безпеки України, яке може бути застосоване до обвинувачених у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду і вважає, що відносно обвинувачених необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому вони вже обвинувачуються, прокурором належним чином не доведено.

Суд враховує сімейний стан обвинувачених, наявність в них обох міцних соціальних зв`язків. Також суд враховує те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було застосовано до обвинувачених 04 червня 2024 року, і на теперішній час вони перебувають під вартою загалом 13 місяців.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути питання альтернативного запобіжного заходу у вигляді залогу. Визначаючи розмір залогу, суд бере до уваги тяжкість обвинувачення, оскільки обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, що повинно належним чином забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор", строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з утриманням його в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор", строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 жовтня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному окремо, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Визначити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному окремо, заставу у 900 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2725200 (два мільйони сімсот двісті п`ятдесят тисяч двісті) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний р/р : UA0001205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за кожного окремо, кримінальне провадження № 331/5676/25, провадження номер 1-кп /336/777/2025, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачених, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу прокурора, або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати за першою вимогою до суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, з-під варти та повідомити про це Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених з-під варти внаслідок внесення застави, кожного окремо, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважаються такими, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченим негайно після її проголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини з моменту отримання повного тексту ухвали суду.

Повний текст виготовлений в нарадчій кімнаті

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3