Справа № 468/2386/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

27.06.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка кримінальне провадження №0000346 від 03.10.2023року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замостя Маневицького району Волинської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимого:

28.11.2017 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.152 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21.02.2018 року вирок Ківерцівського районного суду Волинської області змінено - дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 152 КК України перекваліфіковано на ч.1 ст. 152 КК України, виключивши з формулювання обвинувачення кваліфікуючу ознаку повторність, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 19.06.2020 року по відбуттю строку покарання,

02.04.2021 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 близько 12:00 годин (точного часу не встановлено), ОСОБА_4 перебував по АДРЕСА_3 , де в нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, яке знаходилось на території домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 .

В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно зі сторони вулиці через хвіртку вільно пройшов до території подвір`я домоволодіння, де підійшов до вхідних дверей літньої кухні, які були не зачинені та застосувавши фізичну силу, руками смикнув за вхідні двері й в такий спосіб відчинив їх.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 через відчинені вхідні двері проник до середини приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав пральну машинку «Донбасс-3Н», вартістю 925 гривень 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадену ним пральну машинку «Донбасс-3Н», покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 925 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши, що дійсно 26.09.2023 в денний час він проник до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 , звідки викрав пральну машинку «Донбасс-3Н». У скоєному кається та просив суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

З заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.10.2023 року на ім`я начальника Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області вбачається, що ОСОБА_9 звернуласяз заявою прийняття мір до невідомої особи, яка в період часу з 20.09.2023 року по 02.10.2023 року здійснила крадіжку пральної машинки «Донбасс-3Н». з приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_4 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.10.2023 року місцем правопорушення є домоволодіння АДРЕСА_4 .

Згідно заяви від 03.10.2023, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції пральну машинку «Донбасс-3Н»., яку він викрав 26.09.2023 з приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_4 .

Відповідно до протоколу огляду місцевості від 03.10.2023 року та долучених до нього фототаблиць, було оглянуто ділянку місцевості яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 добровільно видав пральну машинку «Донбасс-3Н», яку він викрав 26.09.2023 з приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_4 .

Згідно постанови слідчого від 03.10.2023 рокупральну машинку «Донбасс-3Н» визнано речовим доказом по кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку експерта від 04.10.2023 року за №4391, станом на 26.09.2023 ринкова вартість пральної машинки «Донбасс-3Н», бувшої у користуванні, становить 925 грн.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2023 року та долученої до нього карти пам`яті слідує, що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно, в присутності понятих показав та розповів обставини, за яких він 26.09.2023 близько 12:00 годин здійснив крадіжку пральної машинки «Донбасс-3Н» з приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_4 .

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Прокурор зазначив, що є підстави для перекваліфікації протиправних дій обвинуваченого з ч.4 ст. 185 КК України на ч.1 ст.162 КК України, оскільки це не буде погіршувати становище обвинуваченого, з чим погодився обвинувачений.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Роблячи вищезазначений висновок про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже внесення змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, оскільки ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 ПК України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

З 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2023 року в сумі 2684,00 грн. Так, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342,00 грн. (2684,00 грн. х 50%).

Згідно нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість викраденого майна шляхом крадіжки на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 671,00 грн. Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09 серпня 2024 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна шляхом крадіжки на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2023 році становило 2684,00 грн.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення, при цьому загальна вартість майна, яким заволодів обвинувачений складає 925 грн.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України. Однак, оскільки діяння вчинене з проникненням у інше володіння особи, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України, при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, з огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, суд виходить із фактичних обставин, установлених у судовому засіданні.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК України полягає, зокрема, у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений усвідомлював, що приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_4 , перебуває у володінні іншої особи.

На підставі наведеного, враховуючи положення ч. 3 ст. 337 КПК України, суд уважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він скоїв кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого - раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризуються посередньо, наявність обставин, які пом`якшують покарання, обставини скоєного кримінального правопорушення, думку прокурора.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_4 можливо та доцільно призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 162 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ :

Перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 4 ст. 185 ККУкраїни на ч. 1 ст.162 КК України.

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: пральну машинку «Донбасс-3Н» слід повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: