Справа № 344/7934/25
Провадження № 1-кс/344/3463/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В СТ А Н О В И Л А:

05 травня 2025 року представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу заявник обґрунтовує тим, що відповідно до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 31-03/25 від 31.03.2025 здійснює представництво, захист прав та інтересів ОСОБА_4 , про що також видано ордер на надання правової допомоги серії АТ № 1097292 від 31.03.2025.

23.04.2025 до Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області представником ОСОБА_4 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Однак, всупереч вимогам статті 214 Кримінального процесуального кодексу України службовою особою Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області не внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.04.2025, не розпочато досудове розслідування, що зумовило звернутися із даною скаргою до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Заявник зазначає, що у скарзі були наведені наступні обставини справи.

Так, 18.06.2014 між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано шлюб, який було розірвано за рішенням суду 27 листопада 2024 року.

У квітні 2024 року ОСОБА_4 добровольцем пішов у Збройні Сили України, де перебуває по даний час. Військову службу проходить у військовій частині НОМЕР_1 , юридична адреса військової частини: АДРЕСА_1 , на посаді: «водій механік відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення».

ОСОБА_4 приймав та приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за що отримав посвідчення учасника бойових дій.

ОСОБА_4 не було відомо, що його дружина ОСОБА_5 має захворювання та про це йому стало відомо із позову про стягнення аліментів на утримання дружини.

Надалі ОСОБА_4 стало відомо, що його дружина ОСОБА_5 28.05.2024 отримала ІІІ групу інвалідності (загальне захворювання) на період часу з 28.05.2024 по 28.05.2026, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААД № 056370 від 28.05.2024, за підписом голови Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи Івано-Франківська міжрайонна МСЕК - Білоус.

Згодом 26.07.2024 ОСОБА_5 звертається до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом до військовослужбовця ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини (судова справа №344/13859/24, провадження 2/344/3381/24, суддя: ОСОБА_6 ).

19.09.2024 заочним рішенням позовні вимоги задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання як непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 26.07.2024 і до 28.06.2026 року (рішення суду набрало законної сили - 22.10.2024).

24.10.2024 Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області видає виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на її утримання як непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

30.10.2024 старший державний виконавець Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західної міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_7 , на підставі виконавчого листа № 344/13859/24 від 24.10.2024, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 76421093) та щомісячно в середньому стягуються кошти в сумі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень).

ОСОБА_4 вказує, що з ОСОБА_5 перебував у шлюбі протягом 10 років, і за весь час сімейного життя про її хвороби та діагнози йому не було відомо, на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні вона не перебувала, а тому вважає, що його колишня дружина ОСОБА_5 з корисливих мотивів, тобто задля стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини, заздалегідь спланувала свій злочинний намір, після чого увійшла в злочинну змову з місцевими лікарями та працівниками МСЕК, внаслідок чого 28.05.2024 безпідставно отримала ІІІ групу інвалідності (загальне захворювання).

Отже, історія захворювання має короткотривалий характер, у період часу з 16 січня по 25 березня 2024 року, і вже 28.05.2024 вона отримує III групу інвалідності (загальне захворювання), про що він дізнається з матеріалів судової справи, а за час 10 річного спільного проживання заявник не чув ні про якісь болячки, діагнози, хвороби, стаціонарне чи амбулаторне лікування і т.д., після чого на протязі 2-х місяців з дня оформлення інвалідності вона звертається до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, що викликає сумнів у встановлених їй діагнозах і правдивості отриманої інвалідності та підтверджує факт використання підроблених офіційних документів, які посвідчують факти, що мають юридичне значення. На підставі безпідставно отриманої інвалідності вона оформила пенсію, яка нараховується щомісячно, так як насправді не є особою з інвалідністю, чим завдає збитки і державі.

Заявник вважає, що ОСОБА_5 в м. Івано-Франківську протягом трьох місяців у період часу з січня по березень 2024 року зверталася до різних лікарів КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», ТОВ «Клініка Репродуктивної Медицини «ЕКСТРАМЕД», Лікувально-діагностичного центру «МЕД-АТЛАНТ» з пропозицією встановлення неправдивих діагнозів з метою отримання групи інвалідності, що надасть їй право оформити пенсію та аліменти на її утримання як непрацездатної дружини, за що обіцяла їм неправомірну вигоду. Після чого лікарі КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради», ТОВ «Клініка Репродуктивної Медицини «ЕКСТРАМЕД», Лікувально-діагностичного центру «МЕД-АТЛАНТ», на підставі попередньої домовленості з ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, внесли неправдиві відомості в медичну картку хворого та видали завідомо неправдиві лікарські висновки, вказавши при цьому діагнози, які надають право отримати групу інвалідності.

У подальшому завідомо підроблені медичні документи були направлені до Івано-Франківської обласної медико-соціальної експертизи Івано-Франківська міжрайонна МСЕК.

Так, 28.05.2024 ОСОБА_5 на підставі завідомо підроблених медичних документів (виписок, консультативних висновків тощо) Івано-Франківська обласна медико-соціальна експертиза Івано-Франківська міжрайонна МСЕК оформила їй ІІІ групу інвалідності (загальне захворювання) терміном на 2 роки з 28.05.2024 по 28.05.2026.

У результаті отримання безпідставної інвалідності вона оформила аліменти на утримання непрацездатної дружини (цивільна справа № 344/13859/24), чим спричиняє майнову шкоду ОСОБА_4 , та пенсію, що підтверджується пенсійним посвідченням і щомісячно безпідставно отримує виплати, внаслідок чого також спричиняє майнову шкоду державі за виплату їй пенсії по інвалідності.

Доказами, що підтверджують вчинення ОСОБА_8 групою осіб кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, є медична документація (виписки із медичної карти, консультативні висновки, тощо), довідка МСЕК від 28.05.2024, оригінали яких зберігаються у ОСОБА_8 , у медичних установах та в МСЕКу.

Таким чином, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб вчинила, складання та використання завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, що складені у визначений законом формі та містять передбачені законом реквізити, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України

Заявник вважає, що належного реагування щодо його заяви про злочин не відбулось, оскільки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомостей за заявою скаржника. Просить зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 1-6).

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05 травня 2025 року, дану справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 38).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги на підставах, викладених у скарзі, просив задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

У судове засідання представник Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином .

Враховуючи вимоги частини третьої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки слідчим суддею було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, враховуючи те, що заборони розгляду такого роду скарг за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження немає, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд даної скарги з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, і даний перелік є вичерпним.

Зокрема, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що представником ОСОБА_4 ОСОБА_9 23.04.2025 до Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с.7-10).

Згідно копії Витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_5 має пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 та є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с.15-16).

ОСОБА_5 зверталася за медичною допомогою (а.с. 17-34).

Відповідно до частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та статті 2 Кримінального кодексу України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому чинне кримінальне процесуальне законодавство, в тому числі і стаття 214 Кримінального процесуального кодексу України, не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Не передбачено такого обов`язку і Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокурора 30 червня 2020 року № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналіз наведених норм права вказує на необґрунтованість доводів заявника, що орган, який уповноважений вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язаний вносити виключно всі заяви про вчинення кримінального правопорушення без попередньої оцінки викладених в них відомостей.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що обставини, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, повинні бути такими, що свідчать про наявність вчиненого кримінального правопорушення, містять посилання на певні ознаки кримінального правопорушення та дають можливість встановити його попередню кваліфікацію.

Слідчий суддя, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, вважає, що не підлягають реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть бути внесені відомості із заяв чи повідомлень про події, у яких відсутня достатня інформація, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена пунктом 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Слідчим суддею встановлено, що зі звернення ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 23 квітня 2025 року не вбачається те, що обставини, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, свідчать про наявність вчиненого кримінального правопорушення, заява не містить посилання на певні ознаки кримінального правопорушення, що дають можливість встановити його попередню кваліфікацію.

Посилання заявника на те, що він не знав про наявність будь-яких хвороб у своєї дружини, не свідчить про те, що встановлення ОСОБА_5 групи інвалідності у 2024 році є підставою для внесення відомостей за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Крім того, слідчий суддя також враховує право фізичної особи на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

У зв`язку із зазначеним, виходячи з того, що при зверненні із заявою про кримінальне правопорушення до повноважного органу досудового розслідування заявником усіх вимог кримінального процесуального закону дотримано не було при посиланні на факти, які викладені у заяві (повідомленні) та за відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення і підтверджували викладені у повідомленні (заяві) факти, в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності та про відсутність достатніх правових підстав для задоволення скарги

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 23 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1