УХВАЛА

11 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 757/34428/25-к

провадження № 51-3046ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційні скарги (№ 15875/0/170-25, № 15881/0/170-25, № 15882/0/170- 25 від 04 серпня 2025 року) ОСОБА_4 на судові рішення,

встановив:

Зі змісту касаційних скарг (№ 15875/0/170-25, № 15881/0/170-25, № 15882/0/170- 25 від 04 серпня 2025 року) вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з судовими рішеннями.

Перевіривши касаційні скарги ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що їх подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

У частині 2 статті 426 КПК визначено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з вимогами частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Також, відповідно до частини 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 оскаржує та просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року, постановленув провадженні № 754/34428/25-к.

Однак, скаржник не вказує чи переглядалось це рішення судом апеляційної інстанції, не посилається на незаконність ухвали апеляційного суду, доводів щодо цього рішення не наводить та вимог у прохальній частині касаційної скарги не ставить.

Крім того, ОСОБА_4 не додає до своєї касаційної скарги копії судових рішень, які з огляду на положення, передбачені статтею 424 КПК, можуть бути предметом перегляду саме у кримінальному провадженні № 754/34428/25-к.

Вказане позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду його касаційних скарг.

Крім того, ОСОБА_4 оскаржує та наводить доводи щодо незаконності ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року та ухвали Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року, постановлені в іншому провадженні (№ 757/24548/25-к).

Отже, скаржник не визначився з предметом оскарження, оскільки не погоджується з судовими рішеннями, постановленими в різних кримінальних провадженнях.

Тобто, касаційна скарга подається на судові рішення, постановлені в межах одного кримінального провадження, а не на рішення, постановлені в різних кримінальних провадженнях.

Вказана неузгодженість та суперечності в касаційних скаргах ОСОБА_4 позбавляють суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за його касаційними скаргами та прийняти остаточне рішення за наслідками їх розгляду. Внаслідок зазначеного не можливо визначити чи дотримано скаржником строку на касаційне оскарження.

Таким чином, ОСОБА_4 має визначитись з предметом оскарження, врахувавши положення статей 424, 426, 427 КПК, навести обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, зокрема, вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при постановленні, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак, вимоги касаційних скарг ОСОБА_4 сформульовані без урахування положень статті 436 КПК та статті 424 КПК. Так, у касаційних скаргах ОСОБА_4 оскаржує та просить скасувати одночасно ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року, постановлену в провадженні № 754/34428/25-к, та ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року, постановлені в іншому провадженні (№ 757/24548/25-к) чим, як вже зазначалося, допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у касаційних скаргах.

До того ж, вимоги ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції, а саме: включити до Єдиного реєстру досудових розслідувань усі матеріали, зібрані оперативно-слідчою групою; припинити геноцид та кримінальне свавілля ТОВ «Дема Девелопмент»; визнати його потерпілим та стягнути з ТОВ «Дема Девелопмент» заподіяну шкоду в розмірі 95 238 доларів США на його користь для відновлення будинку для 11 мешканців у природоохоронній та заповідній зоні м. Києва; забезпечити недоторканість цього будинку, - не узгоджуються з положеннями статті 436 КПК та повноваженнями Верховного Суду.

Крім того, що стосується клопотання (№16094/0/170-25 від 05 серпня 2025 року) ОСОБА_4 , в якому він просить об`єднати в одне провадження справу № 754/34428/25-к та справу № 757/24548/25-к, то такі вимоги також знаходяться поза межами компетенції касаційного суду.

Водночас всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК, скаржникне долучив до касаційних скарг копії оскаржуваних судових рішень, постановлених у провадженні № 754/34428/25-к, які з урахуванням положень статті 424 КПК можуть бути предметом перевірки касаційного суду.

Також, в порушення вимог частини 3 статті 427 КПК скаржник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційні скарги (№ 15875/0/170-25, № 15881/0/170-25, № 15882/0/170- 25 від 04 серпня 2025 року) ОСОБА_4 на судові рішеннязалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3