ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1217/25 Справа № 202/2974/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 29 травня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, запобіжний захід відносно ОСОБА_8 змінити на домашній арешт.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК в частині вмотивованості та обґрунтованості.

Вказує, що в матеріалах клопотання відсутні докази обгрунтуваності підозри та зазначені ризики носять формальний характер.

Зазначає, що ані клопотання, ані ухвала слідчого судді не містять обгрунтування неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, захисник наполягає на достатності обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в повній мірі може запобігти ризики та забезпечити належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 29 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено обраний до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави в розмірі 302 800 гривень в межах строку досудового розслідування, на 40 днів, до 08 липня 2025 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованих злочинів.

Слідчим суддею зазначено про встановлення наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, а тому, розуміючи наслідки притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний матиме можливість покинути місце проживання та переховуватись; незаконного впливу на свідків інших співучасників злочину та продовження кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється.

На переконання слідчого судді, встановлені при застосуванні запобіжного заходу ризики виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки саме цей вид запобіжного заходу є необхідним та єдиним достатнім для їх попередження. Також вказано про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність щодо ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого діяння, достатньо обґрунтованої для продовження застосованого до нього запобіжного заходу, оскільки він підтверджується доказами, проаналізованими в оскаржуваній ухвалі, в тому числі протоколами обшуків, протоколами оглядів, протоколами допиту свідків, експертними висновками. При цьому стороною захисту не наведено в апеляційній скарзі переконливих міркувань на спростування такого висновку.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

На думку колегії суддів, проаналізованими слідчим суддею доказами вірогідна причетність ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого злочину підтверджується достатньою мірою.

Також слідчий суддя при вирішенні питання про продовження виняткового запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 прийшов до об`єктивного висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки останній небезпідставно обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який у разі визнання його винуватим передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а отже з метою уникнення покарання останній може переховуватись від суду, намагатися впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть спростувати або підтвердити його існування, і підлягає оцінці у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Аналізуючи фактичні обставини справи, зокрема тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, та відомості про його особу, колегія суддів приходить до висновку, що ризик переховування останнього від органів слідства та суду існує і є вагомим.

Також щодо нього існує ризик впливу на свідків з метою надання ними показань певного змісту з огляду на те, що вказані особи на даний час у межах судового розгляду кримінального провадження не допитані, також цілком виправданим є ризик впливу на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 достовірно знаючи анкетні дані, а також місце мешкання свідків та інших підозрюваних, зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на них з метою надання останніми показань на його користь.

Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на обґрунтованість підозри у скоєні кримінального правопорушення, а також беручи до уваги, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, у зв`язку з чим з метою отримання коштів останній може вдатися до відповідних протиправних дій.

Доводи захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу є необґрунтованими, оскільки позитивні характеризуючі дані про особу цього підозрюваного, стан здоров`я, не спростовують змісту і вагомості вищенаведених обставин, а відтак не можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

Колегія суддів оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що поза розумним сумнівом підтверджують продовження існування встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і те, що запобігти їх реалізації можливо тільки шляхом продовження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити йому належну процесуальну поведінку, а отже суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про необхідність продовження строку дії застосованого до цього обвинуваченого запобіжного заходу.

Що стосується доводів апелянта стосовно можливості застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, то слід зазначити, що такі запобіжні заходи, зважаючи на ризики, які продовжують своє існування, сутність та фактичні обставини інкримінованих діянь, відомості про особу підозрюваного не будуть достатніми для забезпечення дотримання цим підозрюваним процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника у своїй сукупності не спростовують наявність і вагомість існуючих ризиків з переліку встановлених судом та є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного питання на користь підзахисного, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 29 травня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4