УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дар`їно Єрмаківка, Луганської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000747, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0000747 від 24.06.2025 р., відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000747, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України, ОСОБА_6 у 2023 році, перебуваючи на тимчасово окупованій території України - Луганській області, що на території України введено воєнний стан, а також про введення в дію Указів Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), усвідомлюючи, що реалізація чи підтримка рішень та/або дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, передача матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, будь-яка допомога представникам держави-агресора, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, в тому числі передача нерухомого майна є незаконною і буде використовуватись в тому числі для військових потреб держави-агресора, вирішив вступити у попередню змову з ОСОБА_7 та в обхід законодавчої заборони підтримати рішення держави-агресора, сприяти у передачі об`єктів нерухомого майна належних ОСОБА_7 , тим самим допомагати представникам держави-агресора, забезпечувати потреби представників держави-агресора, а відтак сприяти у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, за викладених вище обставин у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій з підтримки рішення держави-агресора, передачі нерухомого майна представникам держави-агресора, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством РФ і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора.

Усвідомлюючи, що для реалізації злочинного умислу, спрямованого на пособництво державі-агресору і вчинення умисних дій з підтримки рішення держави-агресора, передачі нерухомого майна представникам держави-агресора, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством РФ і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора неможливо, ОСОБА_6 вступив у попередню змову з громадянином України ОСОБА_7 , який є засновником та кінцевим бенефіціарним власником підприємства «ВЗОР», що знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області, у місті Свєрдловськ, та іншими невстановленими особами, які володіють організаторськими здібностями, здатні вирішувати поставлені завдання, успішно організовують та забезпечують ведення результативної роботи, володіють професійними знаннями і навичками, мають необхідний досвід роботи для виконання організаційно-розпорядчих та управлінських функцій щодо ведення господарської діяльності, які за взаємною згодою погодились приймати участь у протиправній діяльності.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, добровільно домовились про спільне вчинення злочину, а саме здійснення пособництва державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством РФ і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора.

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки рішення держави-агресора направлене на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством РФ і передачі матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора у період починаючи з 2023 року вчинив умисні дії за наступних обставин.

З цією метою, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 підготували пакет документів на Приватне підприємство «ВЗОР» з яких: «Решение № 1 единственного учредителя общества с ограниченной ответственностью ВЗОР», «Свидетельство о государственной регистрации юридического лица № 23-0000435/2016 Частное предприятие ВЗОР», «Устав общества с ограниченной ответственностью ВЗОР», які ОСОБА_7 завірив дійсними 26.06.2023, після чого передав їх ОСОБА_6 , і доводячи спільний злочинний умисел до кінця, в той же день підтримуючи рішення держави-агресора звернулися із вказаним пакетом документів та заявою «Про внесення відомостей щодо юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб у зв`язку з приведенням установчих документів у відповідності із законодавством РФ» до Свєрдловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки. У подальшому, доводячи спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , підготували пакет документі в ПП «ВЗОР» та віддав його для реєстрації до податкових органів «Міжрайонної інспекції Федеральної податкової служби № 1 ЛНР» про що отримав розписку про отримання документів від 26.06.2023 завірену податковим інспектором. Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 підтримано рішення держави-агресора щодо приведення установчих документів юридичної особи ПП «ВЗОР» у відповідності до законодавства РФ.

У подальшому, ОСОБА_7 будучи єдиним засновником ООО «ВЗОР», яке має на балансі нерухоме майно, що розташоване за адресою: Луганська область, місто Свєрдловськ, вулиця Енгельса, 24, та являючись єдиним розпорядником вказаного майна, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою передачі нерухомого майна представникам держави-агресора, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 2023 року, перебуваючи на тимчасово-окупованій території Луганської області, уклав невстановлений договір оренди з «ПАО «Сбербанк россии» та ООО «УВЗ-Спецсервис», ИНН , ОГРН: 264, на яке застосовані обмежувальні заходи (санкції) РНБО, у зв`язку з тим, що ООО «УВЗ-Спецсервис» здійснює фінансово-господарську діяльність з підприємствами, що відносяться до оборонно-промислового комплексу рф, а саме: АО «560 бронетанковый ремонтный завод», ИНН , ОГРН 255; АО "РОСОБОРОНЭКСПОРТ" ИНН , ОГРН 452; АО «61 бронетанковый ремонтный завод», ИНН , ОГРН 678; АО "Омский завод транспортного машиностроения", ИНН , ОГРН 734; АО «81 бронетанковый ремонтный завод», ИНН , ОГРН 922; на передачу в користування нерухомим майном розташованим за адресою: Луганська область, місто Свєрдловськ, вулиця Енгельса, 24.

При цьому, з метою контролю виконання договорів та роботи підприємства «ВЗОР», ОСОБА_7 залишив директором довірену особу ОСОБА_6 .

Внаслідок зазначених вище протиправних дій, у період з 2023 року по теперішній час на потреби представників держави-агресора передано у користування нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке використовується у тому числі військовими формуваннями та сприяє у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України - пособництво державі-агресору, тобто вчинення за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

17.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

25.06.2025 підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ст. 281 КПК України - оголошено в розшук.

Підозра ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України обґрунтовується здобутими в ході досудового розслідування доказами.

Враховуючи, що існують ризики передбачені п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий за погодженням прокурора звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з проложенням ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000747, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 , підозра за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

Постановою слідчого в ОВС СУ ГУ СБУ в м. Києві та Київській області від 25.06.2025 (а.с. 16-20) ОСОБА_6 оголошено в розшук, в зв`язку з тим, що останній переховується від органу досудового розслідування та фактично перебуває на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до відомостей, зібраних в ході виконання доручення слідчого в кримінальному провадженні (а.с. 26-27), ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, а саме: постанова про оголошення підозрюваного у розшук а.с. 16-20, постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування а.с. 23-24, матеріали виконання доручення а.с. 25-26, 26-27,27-29, матеріали розсекречених носіїв інформації а.с. 30-132, протокол огляду а.с. 145-148 та інші докази в їх сукупності, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у злочині за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній переховується від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання, також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території.

Крім цього, після того, як ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про підозру та отримав повістки про виклик на допит у якості підозрюваного на 13.06.2025, 14.06.2025, 15.06.2025, останній не з`явився та продовжує переховуватися від органів досудового розслідування.

При цьому, його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, майновий стан дозволяють переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що унеможливлює досягнення мети визначеної статтею 2 КПК України.

Під час судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та обґрунтовується тим, що у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння злочину підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може самостійно, за допомогою інших причетних до протиправного механізму осіб, які на даний час перебувають на волі, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Також підтверджено ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки останній підозрюється у тому, що перебуваючи на тимчасово-окупованій території т.зв. «ЛНР» за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинив дії спрямовані на перереєстрацію підприємства «ВЗОР» за законодавством РФ і в подальшому передачу матеріальних ресурсів та інших активів у вигляді об`єктів нерухомого майна представникам держави-агресора, враховуючи характер вчинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється, є обґрунтовані ризики продовження його злочинної діяльності.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також ту обставину, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого під час дії воєнного стану в Україні, на час розгляду клопотання переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошений в розшук, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, положень ч. 6 ст. 176 КПК Уккраїни, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196,197, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1