Справа №295/6591/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянув подане в кримінальному провадженні № 0000178 від 23.11.2022 року клопотання заступника керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому зазначив, що старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до наказу начальника ДУ «Північна виправна колонія (№90) Міністерства юстиції України» від 14.12.2020 № 187/ОС перебував на посаді начальника чергової варти відділу охорони ДУ «Північна виправна колонія (№90), тобто будучи працівником правоохоронного органу, вчинив злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам права президент російської федерації ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади російської федерації (далі - рф), діючи всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України.

Так, 24.02.2022 о 5 год. президентом рф путіним в.в. оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами російської федерації (далі зсрф), що діяли за наказом керівництва рф, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та іншим військовим формуванням. Після чого, тоді ж, збройні формування рф, і регулярні незаконні збройні формування та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані рф (далі військові формування рф), сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України з метою повалення конституційного ладу та захоплення державної влади України, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме незаконно вторглись на територію України через державні кордони України у Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснили окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який безперервно продовжувався, востаннє відповідно до Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-ІХ із 05 год. 30 хв. 08.02.2025 строком на 90 діб. Так, у період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями зсрф і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блоковані) станом на 25 квітня 2022 року, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022) є незаконним і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 визначено, що з 01.03.2022 Херсонська територіальна громада (м. Херсон) перебувала в тимчасовій окупації військових рф окупаційними військами рф.

Разом з тим, представниками рф держави-агресора, всупереч порядку, установленому Конституцією та законами України, цілеспрямовано було створено систему незаконних органів державної влади на тимчасово окупованій території Херсонської області, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією (Приказ воєнного коменданта Херсонской области №18 от 07.05.2022) створено незаконний орган з питань виконання покарань «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» (далі «УСИН по Херсонской области»), зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 07.05.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території, серед яких і незаконно створений на базі державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) орган з питань виконання покарань «ИК «Северная исправительная колония (№90) Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створена «ИК «Северная исправительная колония (№90) Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території України.

Разом з тим, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, перебуваючи на посаді начальника чергової варти відділу охорони ДУ «Північна виправна колонія (№90), тобто будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, всупереч вимогам чинного законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в тому числі м. Херсон, збройними формуваннями рф, 31 травня 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно працевлаштувався на посаду «младшего инспектора 1 категории отдела охраны учреждения» вище вказаного незаконного органу ИК «Северная исправительная колония (№90) Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» (приказ УСИН по Херсонской области от 31.05.2022 № 13-ос), із присвоєнням «специального звания старший сержант внутренней службы, с должностным окладом 14483 рублей», таким чином зайнявши посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим особистим мотивом, ОСОБА_5 01 червня 2022 року приступив до виконання своїх службових обов`язків «младшего инспектора 1 категории отдела охраны учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90) Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», до яких, крім іншого входило чергування у складі відділу охорони, контроль за несенням служби вартовими незаконно створеної установи, які ОСОБА_5 виконував до 10.11.2022.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 30.04.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слідчий посилається на існування ризиків, що полягають у можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, просить задовольнити клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Сторона захисту просила відмовити у задоволені клопотання, вирішити питання про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Захисник зауважив на відсутності наміру підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вказав про доцільність визначення суми застави в разі обрання запобіжного заходу згідно клопотання.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За положеннями п.п. 1-4 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, що грунтується на доданих до клопотаннях матеріалах.

Слідчим суддею також встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені.

До вказаного висновку слідчий суддя приходить з огляду на тяжкість покарання, що може бути застосоване в разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а також з урахуванням доступної інформації про особливості місця фактичного проживання підозрюваного останній зазначив, що має перешкоди у вчасному з`явленні до слідчого внаслідок ведення бойових дій та розташуванням військових блокпостів. Відповідна обставина може виступати як об`єктивна причина невиконання процесуальних обов`язків підозрюваним, при цьому, не виключає прояву суб`єктивного критерію та навмисного використання підозрюваним з викривленням фактичних даних, зокрема, при сповіщенні слідчого або суду про причини неявки.

Слідчим суддею прийнято до уваги, що підозрюваний за викликом слідчого не з`являвся, що визнано підозрюваним у судовому засіданні, постановою слідчого від 19.05.2025 особа оголошена у розшук.

В даному випадку слід звернути увагу, що сам характер кримінального правопорушення виявляє схильність особи до ухилення від дотримання встановлених вимог та правил поведінки, що обгрунтовує існування заявлених слідчим ризиків за процесуальним значенням.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для відвернення вищевказаних процесуальних ризиків та забезпечення належної поведінки учасника.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та, приймаючи до уваги обставини, покладені в основу повідомлення про підозру, - без визначення суми застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали до 28.07.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1