Справа №705/4301/24
1-кс/705/709/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;

за участю слідчої ОСОБА_3 ,

володільця майна не з`явився,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024 за ознаками складів злочину, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в якому зазначила, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали УСР в Черкаській області ДСР НПУ, згідно з якими група осіб, діючи за попередньою змовою між собою, на території Уманського району займається зберіганням з метою збуту, фасуванням у так звані «закладки» та розповсюдженням наркотичних засобів і психотропних речовин, зокрема, наркотичного засобу «метадон».

30.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 47, в ході якого вилучено предмети та речі які мають значення для досудового розслідування, а саме: мобільний телефон марки «Росо С65», який поміщений до сейф пакету НПУICR0159839, металевий предмет схожий на боєприпас, який поміщено до сейф пакету НПУ PSP 221208.

В подальшому вказані предмети були оглянуті та визнані речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України.

У зв`язку з викладеним, т.в.о. старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в якому просила накласти арешт на: мобільний телефон марки «Росо С65», металевий предмет схожий на боєприпас, які 30.04.2025 року було виявлено та вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів та з метою подальшого забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчої заперечував з мотивів порушення процедури проведення обшуку.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що в СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000051 від 02.07.2024 за ознаками складів злочину, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

З клопотання вбачається, що до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали УСР в Черкаській області ДСР НПУ, згідно з якими група осіб, діючи за попередньою змовою між собою, на території Уманського району займається зберіганням з метою збуту, фасуванням у так звані «закладки» та розповсюдженням наркотичних засобів і психотропних речовин, зокрема, наркотичного засобу «метадон».

30.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 47, в ході якого вилучено предмети та речі які мають значення для досудового розслідування, а саме: мобільний телефон марки «Росо С65», який поміщений до сейф пакету НПУICR0159839 , металевий предмет схожий на боєприпас, який поміщено до сейф пакету НПУ PSP 221208.

Постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.05.2025 року, майно, яке було вилучено при проведенні обшуку 30.04.2025 за адресою : АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000051 від 02.07.2024 за ознаками складів злочину, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Слідчий суддя вважає, що виявлений та вилучений під час обшуку мобільний телефон марки «Росо С65», може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024 за ознаками складів злочину, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У той же час, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, оскільки у слідчого під час обшуку були обґрунтовані підстави вважати, що вилучений предмет є боєприпасом, тобто предметом, обіг якого заборонений, відсутні підстави вважати його тимчасово вилученим майном, а, отже, і підстави накладення на нього арешту.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Росо С65», який 30.04.2025 року було виявлено та вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів та з метою подальшого забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 19 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1