Справа № 161/8343/25
Провадження № 1-кс/161/2599/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 08 травня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 28.04.2025 в ході затримання ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі», з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператору «Київстар» НОМЕР_3 ; банківську картку з номером НОМЕР_4 (ПриватБанк), банківську картку з номером НОМЕР_5 (Абанк); грошові кошти у сумі 2718 гривень, які поміщені до спеціального пакету ICR 0238793.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001363 від 28.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході проведення оглядів місця події 28.04.2025 було виявлено та вилучено вищевказані речі, які, на думку слідчого, відповідають критеріям речових доказів, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор, слідчий, підозрюваний та його захисник, не з`явилися, хоча повідомлялись про місце та час розгляду клопотання, прокурор, слідчий та захисник подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що слідчий, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, стороною обвинувачення доведено, що майно (за винятком того, на яке судом не накладається арешт), яке було тимчасово вилучене 28.04.2025 в ході затримання ОСОБА_4 , відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, а саме є речами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слід накласти арешт на нижчеперелічене майно.

Водночас, слід відмовити в накладенні арешту на мобільний телефон марки «Ксіомі», з IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператору «Київстар» НОМЕР_3 , оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вказаний мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто має значення для кримінального провадження №0001363.

Із вищенаведених мотивів клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 28.04.2025 в ході затримання ОСОБА_4 , а саме: банківську картку з номером НОМЕР_4 (ПриватБанк), банківську картку з номером НОМЕР_5 (Абанк); грошові кошти у сумі 2718 гривень, які поміщені до спеціального пакету ICR 0238793.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя