04.07.25 Справа № 469/350/20
1-кп/469/30/25
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2025 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працює, раніше судимого 10 жовтня 2012 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 05 липня 2017 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 12 вересня 2019 року з Снігурівської ВК умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 1 день, -
за ч.3 ст.185 КК України,-
встановив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав.
Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що на час вчинення кримінального правопорушення сума викраденого майна перевищувала розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого на 2020 рік.
Встановлені судом обставини
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло), а саме у викраденні 13 квітня 2020 року в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 майна на загальну суму 2313,33 грн.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 01 січня 2025 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) у розмірі 3028 грн.
На 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) становив 2102 грн.
Діюча на момент вчинення кримінального правопорушення, вказаного у обвинувальному акті, редакція ст.51 КУпАП встановлювала адміністративну відповідальність за викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто у десять разів менше, ніж з дати набрання чинності новою редакцією ст.51 КУпАП.
За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Як встановлено судом, загальна вартість майна, у викраденні якого обвинувачується ОСОБА_3 , визначена за обвинувальним актом у сумі 2313,33 грн., що перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого на 01 січня 2020 року, тобто 2102 грн.
За такого положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не поширюються на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
Застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого у 2025 році, можливе лише щодо правопорушень, вчинених у 2025 році, що випливає зі змісту пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.п.4-1 ч.1, ч.2 ст.284, ст.ст. 369, 372, 479-2 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду кримінального провадження.
Дата проголошення повного тексту ухвали 04 липня 2025 року о 15.20 год.
Суддя: