Провадження № 1-кп/127/586/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2025 року за № 0000203, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженця с. Лукашова Липовецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

У порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», п. 1 додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. п. 1-2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, військовослужбовець військової служби військової частини НОМЕР_2 командир 1 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений у ході проведення досудового розслідування час, перебуваючи у с. Басівка Сумського району Сумської області молодший сержант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, незаконно придбав шляхом знахідки металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальним позначенням «107 80-77 Т», який є корпусом оборонної осколкової ручної гранати «Ф-1» промислового виготовлення військового призначення.

Окрім того, у невстановлений у ході проведення досудового розслідування час, перебуваючи у с. Басівка Сумського району Сумської області молодший сержант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, незаконно придбав шляхом знахідки металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «80-77 УЗРГМ 583», який є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення.

Надалі, точний час у ході проведення досудового розслідування не установлено молодший сержант ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, почав незаконно зберігати автомобілі марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara» номерний знак « НОМЕР_3 », який безпосередньо знаходиться в його користуванні, корпус оборонної осколкової ручної гранати «Ф-1» промислового виготовлення військового призначення, підривач «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення, які в конструктивному поєднанні є оборонного осколковою ручною гранатою «Ф-1», яка відноситься до бойового припасу.

Надалі, 21.03.2025 о 13:22 автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara» номерний знак « НОМЕР_3 » під керування молодшого сержанта ОСОБА_4 зупинено на стаціонарному блокпосту в м. Вінниця, поблизу будинку № 175 по вул. Київській працівниками правоохоронних органів, в ході огляду автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara» номерний знак « НОМЕР_3 » зазначені вище корпус оборонної осколкової ручної гранати «Ф-1» промислового виготовлення військового призначення, підривач «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення, які в конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою «Ф-1», яка відноситься до бойового припасу виявлено та вилучено, чим кримінально- протиправну діяльність останнього припинено.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України, а саме зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні визнав в повному обсязі, в чому щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Пояснивши суду, що під час виконання бойового завдання, а саме зміни екіпажів, у зв`язку із відсутністю вільного автомобіля було прийнято рішення використати автомобіль «Grand Vitara», який належить останньому. Під час зміни екіпажів знайшов гранату в розібраному стані та сховав її в бардачок свого автомобіля. Події відбувались в середині лютого 2025 року. Згодом, за гарно проведену операцію отримав можливість поїхати додому, однак не перевірив машину на наявність в ній заборонених предметів, про гранату в бардачку забув. Під час дороги з Сум до Вінниці на першому блок посту добровільно видав гранату та запал до неї. На досудовому розслідуванні все за власної ініціативи розповів слідчому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав в повному обсязі, суду повідомив, що ставиться до вчиненого негативно, щиро кається, жалкує про вчинене.

Заслухавши показання обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, тобто зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 26.03.2025 року № 29/2988 вбачається, що ОСОБА_4 , за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 26.03.2025 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» вих. № 1643 від 25.03.2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 , знаходився під профілактичним наркологічним спостереженням з 04.10.2011 року по 04.10.2012 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів зі шкідливими наслідками.

Відповідно до характеристики за місцем реєстрації та проживання відносно ОСОБА_4 , за період проживання за адресою: АДРЕСА_1 , скарг та нарікань від сусідів та родичів до квартального комітету « Лівобережний» не надходило.

Відповідно до службової характеристики, військовослужбовець ОСОБА_4 за час служби зарекомендував себе як дисциплінований, відповідальний та сумлінний військовослужбовець. На посаді командира відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів він демонструє високий професіоналізм та знання своєї справи. Військовослужбовець користується повагою завдяки своїй комунікабельності, готовністю допомогти та вмінню працювати в команді.

Згідно вимоги про судимість вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше не судимий; військовослужбовець; за місце проживання характеризується позитивно; за місцем проходження військової служби характеризується позитивно; на даний час під диспансерним спостереженням та на стаціонарному лікуванні не перебуває; за медичною допомогою не звертався; вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в чому щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає: 1) щире каяття; 2) активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, які підтверджуються не тільки показаннями обвинуваченого, а також і дослідженими судом письмовими доказами, зокрема протоколом огляду місця події.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442- 1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З урахуванням конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, а також активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, які обтяжують покарання, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, є військовослужбовцем, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем служби, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 на даний час продовжує проходити військову службу в Збройних Силах України, згідно характеристики цінується своїм військовим командуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком 1 рік, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Частиною 1 статті 58 КК України передбачено, що покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 58 КК України із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Таким чином, з урахуванням обставин справи та особи винного, який щиро розкаявся у вчиненому, та тих обставин, що останній продовжує проходити військову службу, позитивно характеризується за місцем проходження служби та цінується своїм командуванням, суд дійшов висновку, що на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 58 КК України, покарання у виді позбавлення волі 1 рік обвинуваченому доцільно замінити на покарання у виді службового обмеження із відрахуванням в дохід держави із суми грошового забезпечення 10 відсотків.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № СЕ-19/102-25/6569-НЗПРАП від 31.03.2025 року, вартістю 3183,60 грн; висновок експерта № СЕ-19/102-25/6567-ВТХ від 24.04.2025 року, вартістю 21393,60 грн; висновок експерта № СЕ-19/102-25/6568-ВТХ від 27.03.2025 року, вартістю 6367,20 грн. Загальна сума витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні становить 30944 грн 40 коп.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 50, 58, 65-67, 69, 263 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України з застосуванням статті 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до статті 58 Кримінального кодексу України замінити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік із відрахуванням 10% (десяти відсотків) із суми його грошового забезпечення в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 30 944 (тридцять тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні 40 (сорок) копійок.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2025 року у справі № 127/9271/25 скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: предмет зовні схожий на корпус гранати «Ф-1», який поміщено до спец пакету НПУ СRI1063633, металевий предмет зовні схожий на запал «УЗРГМ» із наявним на ньому маркуванням на зовнішній стороні «83-77 583», який поміщено до спец пакету НПУ CRI1063634, 2 полімерних предмети зеленого кольору зовні схожі на детонатори, які було розділено та предмети зовні схожі на капсулі детонатора та частини вогнепровідного шнура поміщено до спец пакету НПУ CRI1063649, НПУ 1063647, та інші частини а саме: корпус, електродроти, вмикач, електричний спалахувач були поміщені до спец пакетів НПУ CRI 1063648, НПУ CRI 1063650 конфіскувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: змив із корпуса гранати «Ф-1», який поміщено до паперового конверту НПУ, полімерний пакет із залишками порошкоподібної речовини білого кольору, який поміщено до спец пакету НПУ CRI1249434, змив з поверхні полімерного пакету який поміщено до паперового конверту НПУ СУ, змив із предмету зовні схожого на запал до гранати який поміщено до паперового конверту НПУ СУ, змиви з полімерного предмету зеленого кольору поміщено до паперового конверту НПУ СУ та паперового конверту НПУ знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: