Справа № 202/1657/25
Провадження № 1-кс/202/3220/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

30 квітня 2025 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора групи прокурорів прокурора Слобожанської окружної прокуратури

Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Нікополь Дніпропетровської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпра з погодженим із прокурором клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 29 квітня 2025 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України,а саме у керівництві структурною частиною злочинної організації та участі в ній; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також організації та незаконному збуті психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому у складі злочинної організації, якому 04 березня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

05.03.2025 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 02 травня 2025 року без визначення розміру застави.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

В обґрунтування клопотання та доцільність продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначила, що матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останньою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що є особливо тяжкими злочинами та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які знайшли свого підтвердження в ході застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які на даний час не зменшились.

Враховуючи викладене, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без застосування застави.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та просила продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначення розміру застави зазначила, що альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваного.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати більш м`якого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням будь-яких обов`язків або визначити розмір застави, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність слідчим у клопотання та прокурором у судовому засіданні наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 22.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування до вчинення вказаних кримінальних правопорушень встановлено причетність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 04 березня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України,а саме у керівництві структурною частиною злочинної організації та участі в ній; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також організації та незаконному збуті психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому у складі злочинної організації.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року до ОСОБА_4 застосованозапобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 02 травня 2025 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань22.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК Українидо 6 (шести) місяців, тобто до 04 вересня 2025 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК Українипідтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_4 кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Тобто матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за найтяжче з яких передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя вважає, що ризики у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває, та які знайшли свого підтвердження в ході застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його апеляційного оскарження, не зменшились та продовжують існувати, а саме: переховуватись від слідства та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є фізичною особою-підприємцем, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в той же час зазначені обставини, які існували і на момент скоєння інкримінованих підозрюваному злочинів, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці, не можуть бути достатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 255, 307 КК України, що носили організований та систематичний характер, слідчий суддя не визначає розміру застави.

Із врахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовженню до 28 червня 2025 року та не вбачає підстав для задоволення клопотання підозрюваного та його захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначення розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, до 28 червня 2025 року, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали до 28 червня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1