Справа № 642/3179/25
Провадження № 1-кс/642/812/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

слідчої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , яка подана в порядку статті 206 КПК України, на незаконне затримання особи у кримінальному провадженні № 000785, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Холодногірського районного суду міста Харкова надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного затримання особи.

Обґрунтовуючи подану скаргу на незаконне затримання захисник зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був фактично затриманий о 17 год. 38 хв. 04 червня 2025 року, про що слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , 04 червня 2025 року було складено протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України у кімнаті проведення слідчих дій ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області. Однак, згідно пояснень ОСОБА_5 , час фактичного затримання був здійсненний працівниками поліції з якого останній був позбавлений можливості вільно пересуватися та був вимушений перебувати поряд з уповноваженою особою фактично почався з 17-00 год 04.05.2025 року під час затримання останнього працівниками поліції в магазині Аврора біля метро Холодна Гора у м. Харкова. 04.06.2025 року адвокату ОСОБА_4 було видане доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 в якому було зазначено, щоб я забезпечив надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_5 та прибув до ВП №?2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, м. Харків, вул. Зброярська, 1 об 21-30, 04.06.2025 року. Прибувши в зазначений час було встановлено, що ОСОБА_5 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України з порушеннями норм чинного КПК України, а саме: час фактичного затримання у протоколі зафіксовано, як 17-38 год 04.06.2025. Однак, згідно повідомлення про підозру від 04.06.2025 року, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з раніше знайомим ОСОБА_8 03.06.2025 року, близько 14-00 годин скоїли розбійний напад на громадянку ОСОБА_9 , а фактичне затримання було об 17-00 04.06.2025 року, що є грубим порушенням норм КПК У країни.

Адвокат просив слідчого суддю врахувати, що час фактичного затримання був 04.06.2025 року о 17-38, а слідчий ОСОБА_10 повідомив в Східний міжрегіональний Центр БВПД Харківській 04.06.2025 року о 20-30, тобто через 3 години, що є грубим порушенням передбаченого чинним КПК України, що є підставою для негайного звільнення затриманої особи з під варти.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 свою скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні. Пояснив, що ОСОБА_5 є волонтером, допомагає людям, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, крім того має тяжке захворювання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав скаргу захисника.

Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки затримання ОСОБА_5 відбулося на законних підставах, в порядку п.6 ч.1 ст.615 КПК України, вказавши, що слідчий вважав реальною можливість втечі підозрюваного ОСОБА_5 , який зареєстрований в місті Херсоні та не має постійного місця мешкання в місті Харкові, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має соціальних зв`язків. Крім того, у слідчого була непідтверджена інформацію, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку в місті Херсоні, що також свідчило про можливість втечі останнього. Прокурор наголосив, що протокол затримання відповідає вимогам чинного законодавства.

Слідча ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши думку учасників, дослідивши в судовому засіданні матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає відмовити у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Положеннями ст.3,8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст.208, п. 6 ч. 3 ст.42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Згідно п.6 ч.1 ст.615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Відповідно до ст. 211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 03.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку с.ст.208, 615 КПК України від 04.06.2025 встановлено, що фактичний час затримання підозрюваного ОСОБА_5 04.06.2025, о 17 год.38 хв.

04.06.2025 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується копію повідомлення про підозру.

Відповідно до вимог ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Саме такі підстави для затримання було вказано у протоколі затримання ОСОБА_5 в якому також як вже зазначалось було зазначено час затримання 17 год 38 хв, дата затримання 04.06.2025.

Згідно наявних матеріалів, пояснень учасників в судовому засіданні, досліджених письмових доказів вбачається, що затримання ОСОБА_5 відбулось у спосіб та в порядку, встановленим чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Крім цього, на час звернення захисника підозрюваного з даною скаргою до суду та на час розгляду вказаної скарги слідчим суддею, строк затримання особи без ухвали слідчого судді не виходить за межі строку передбаченого ст. 211 КПК України.

Водночас положення КПК містять вимоги не лише щодо порядку затримання певної особи, а й щодо його оформлення.

Так, ч. 5 ст. 209 КПК передбачає, зокрема те, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених ст. 104 КПК, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

З протоколу затримання ОСОБА_5 вбачається, що у ньому детально відображено підстави затримання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК, підозрюваному роз`яснено його права та обов`язки. Також, на виконання вимог ч. ч. 1, 4 ст. 213 КПК України, про затримання повідомлено близьких родичів та регіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги.

Слідчий суддя акцентує й на тому, що у протоколі затримання ОСОБА_5 вказано, що він складений 04.06.2025 з 22:17 по 22:50 з одночасним відображенням у його тексті фактичного затримання 04.06.2025 17:38 год, а норми кримінального процесуального законодавства не вимагають складення протоколу затримання в ту ж годину, в яку особу було затримано. Зокрема, ч. 5 ст. 208 КПК вказує на саму обов`язковість складення протоколу затримання із зазначенням у ньому години і хвилини затримання, що означає, що КПК допускає випадки, коли фактичне затримання особи і складення протоколу про це можуть не співпадати у часі з урахуванням певних умов (наприклад, віддаленість місця затримання особи від адміністративної будівлі уповноваженого органу, введення правового режиму воєнного стану, тощо). При цьому суд зауважує, що запізніле складення протоколу про затримання особи є виправданим у тій ситуації, коли об`єктивні причини спонукали уповноважену особу діяти саме таким чином.

Аналогічна позиція узгоджується з позицією ВС викладеною у постанові від 20 жовтня 2022 року у справі № 565/1354/19.

З наведеного вище слідує, що органом досудового розслідування не були порушені норми статей КПК України, які регулюють порядок затримання особи та його оформлення.

Істотних порушень прав та свобод людини при складенні такого протоколу на час розгляду скарги слідчим суддею не встановлено.

Також, слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 766/22242/17), згідно якої положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченомуст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, оскільки стороною захисту не було наведено переконливих та достатніх доказів на обґрунтування незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_5 за таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Натомість, вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України. Ухвала постановлена в порядку розгляду питання, передбаченого ст. 206 КПК України у зазначеному переліку відсутня, тобто її оскарження в апеляційному порядку не передбачено.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року по справі №766/22242/17, відповідно до якої, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, дана ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 372,376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , яка подана в порядку статті 206 КПК України, на незаконне затримання особи у кримінальному провадженні № 000785, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1