Ухвала

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 161/14219/19

провадження № 51-1821 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення стосовно нього, у якій ставить питання про їх скасування та закриття кримінального провадження.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до положень статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Всупереч вищезазначеним нормам кримінального процесуального закону, засуджений у касаційній скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог про скасування оскаржених судових рішень та про конкретні порушення закону, що можуть бути підставами їх скасування або зміни, які, на його думку, допущено судами при їх постановленні, та не зазначає, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В касаційній скарзі висунута вимога про закриття кримінального провадження у зв`язку з недоведенням вини засудженого, разом з тим обґрунтування такої вимоги не наведено.

Не зазначено, який саме елемент складу інкримінованого засудженому кримінального правопорушення не підтверджений доказами, покладеними в основу вироку, яким доказам не надана належна оцінка, з огляду на положення ст. 94 КПК, тощо.

Касаційна скарга також не містить мотивів щодо того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, щодо його здійснення.

Формальні та неконкретизовані твердження про недоведеність вини засудженого не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції без належного обґрунтування з посиланням на норми процесуального закону, які, на переконання засудженого, були порушені.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, які не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, за змістом касаційної скарги, засуджений вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неправильну оцінку судом доказів, що з огляду на положення, передбачені статей 433, 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає за необхідне встановити засудженому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків у п`ятнадцять днів з моменту отримання ним ухвали про залишення поданої касаційної скарги без руху.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3