Справа № 274/7674/20
Провадження № 1-кс/0274/1530/25

У Х В А Л А
13.09.2025 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання ст. слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Житомир, громадянину України, з повною вищою освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому відповідно до ст. 89 КК України,
в с т а н о в и в :
10.09.2025 р. ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Протоколом розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 13.09.2025 р. вказане клопотання передано на розгляд судді ОСОБА_1 .
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, належного ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду майнових злочинів, який перебував у розшуку, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, якому відоме місце проживання потерпілої, тому, перебуваючи на волі, існують наявні ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: шляхом не явки на виклики слідчого та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним вище.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Вказав, що існують ризики, передбачені пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також зазначив, що з дев"яти епізодів, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , у восьми відсутній склад кримінального правопорушення, у зв"язку з декриміналізацією діяння.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав. Щиро розкаявся у вчиненому. Вказав, що після звільнення з основного місця роботи у 2020 році виїхав за кордон. Тоді до нього зателефонували батьки й повідомили, що його оголошено у розшук. У 2022 році батьки на його прохання розрахувалися з потерпілою. Перебуваючи в Польщі, протягом 2020-2022 років він також вчиняв правопорушення у сфері шахрайських дій, за що отримав штраф, який сплачував. В подальшому у зв"язку з тим, що він має проблеми із законом, його напередодні затримання депортували з Польщі. Зазначив, що проживає разом з матір"ю, батьком та братом. Просив обрати відносно нього домашній арешт.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі заперечив проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив застосувати до нього особисте зобов"язання. Зазначив, що грошові кошти потерпілій відшкодовано. Вказав, що у зв"язку з декриміналізацією дії підозрюваного підпадають під адміністративні правопорушення. Тому вважає подане клопотання слідчого на даний час необґрунтованим, у зв"язку з чим у його задоволенні слід відмовити.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно чч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
12.09.2025 р. о 22:20 год згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, фактично затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 17.07.2020 р. приблизно о 7 год 45 хв ОСОБА_5 , маючи у користуванні банківську картку, яка відкрита в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 700 грн з вказаної банківської картки на банківську картку, яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 700 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім цього, 10.08.2020 р. приблизно о 17 год 20 хв ОСОБА_5 , маючи у користуванні банківську картку, яка відкрита в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 700 грн з банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами в сумі 700 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 11.08.2020 р. приблизно о 9 год 40 хв ОСОБА_5 , маючи у користуванні банківську картку, яка відкрита в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 2 200 грн з вказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 2200 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 14.08.2020 р. приблизно о 12 год 30 хв ОСОБА_5 , маючи у користуванні банківську картку, яка відкрита в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 200 грн із вказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 1 200 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка),вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 19.08.2020 р. приблизно о 7 год 50 хв ОСОБА_5 , маючи у користуванні банківську картку, яка відкрита в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 2 100 грн із вказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 2 100 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 19.08.2020 р. приблизно о 12 год 10 хв ОСОБА_5 , маючи у користуванні банківську картку, яка відкрита в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 та яку остання надала для купівлі ліків, вирішив повторно, таємно викрасти грошові кошти, які знаходилися на рахунку вказаної картки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 452 грн із вказаної банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 452 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 19.08.2020 р. у невстановлений слідством час ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні роздягальні відділення гемодіалізу м. Бердичева КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», що за адресою: м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, помітив мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 та який остання залишила у вказаному приміщенні без нагляду. В цей же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_7 з використанням додатку «Приват24».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 500 грн за допомогою додатку «Приват24» з банківської картки № НОМЕР_3 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та яка належить ОСОБА_7 , на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 1 500 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 20.08.2020 р. у невстановлений слідством час ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні роздягальні відділення гемодіалізу м. Бердичева КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», що за адресою: м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, помітив мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 та який остання залишила у вказаному приміщенні без нагляду. В цей же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із банківської картки ОСОБА_7 з використанням додатку «Приват24».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 500 грн за допомогою додатку «Приват24» із банківської картки № НОМЕР_3 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та яка належить ОСОБА_7 , на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 1 500 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, 24.08.2020 р. у невстановлений слідством час ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні роздягальні відділення гемодіалізу м. Бердичева КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», що за адресою: м. Бердичів, вул. Здоров`я, 1, помітив мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 та який остання залишила у вказаному приміщенні без нагляду. В цей же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів із банківської картки ОСОБА_7 з використанням додатку «Приват24».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 1 350 грн за допомогою додатку «Приват24» із банківської картки № НОМЕР_3 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» та яка належить ОСОБА_7 , на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» та яка належить йому. В подальшому вказаними коштами розпорядився на власний розсуд. Внаслідок чого ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 1350 грн, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення крадіжки грошових коштів у потерпілої ОСОБА_7 , тобто до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.
Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_7 від 05.11.2020 р.;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.11.2020 р.;
- протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 27.11.2020 р.;
- протоколом огляду предметів (огляд мобільного телефону ОСОБА_7 ) від 27.11.2020 р.;
- випискою по картковому рахунку ОСОБА_7 , відкритого в АТ «ПУМБ»;
- випискою по картковому рахунку ОСОБА_7 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк»;
- випискою по картковому рахунку ОСОБА_5 , відкритого вАТ «Ощадбанк»;
- протоколом огляду предметів (огляд СД-диску із зображеннями ОСОБА_5 ) від 01.12.2020 р.;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Також під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: шляхом не явки на виклики слідчого та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину майнового характеру (крадіжка).
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинивши кримінальне правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, залишив місце події, поїхав до Польщі, у зв"язку з чим постановою слідчого від 29.12.2020 р. був оголошений у розшук, таким чином переховувався від органу досудового розслідування.
Окрім того, слідчим суддею в судовому засіданні також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких, сформованих соціальних зв`язків, оскільки неодружений, не має утриманців, не має постійного джерела доходів, так як не працює.
Викладене свідчить про існування ризиків, передбачених пп. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ймовірність переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: шляхом не явки на виклики до слідчого та/або суду.
Також слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення ряду майнових злочинів продовжував вчиняти правопорушення на території Польщі, зокрема шахрайські діяння, у зв"язку з чим, він, ймовірно, може бути схильним до вчинення протиправних дій в майбутньому.
Так, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, на який слідчий посилається у клопотанні.
Вказаний ризик є недоведеним з тих підстав, що потерпілій ОСОБА_7 , як було встановлено в судовому засіданні, ще у 2022 році була відшкодована завдана їй майнова шкода. Щодо впливу свідків з метою зміни ними показів, встановлено, що такими є батьки підозрюваного, які не були прямими свідками подій та які безпосередньо приймали участь у відшкодуванні завданої матеріальної шкоди потерпілій.
Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги, що з дев"яти епізодів, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , у восьми відсутній склад кримінального правопорушення у зв"язку з декриміналізацією діяння, тому підозрюваний має бути звільнений від кримінальної відповідальності за вказані діяння.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до чч. 2 та 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та існування ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не доведено обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя застосовує положення ч. 4 ст. 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення ОСОБА_5 суворого покарання за відсутності доказів щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , є недостатніми для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує наявність у нього місця проживання за адресою реєстрації, за яким проживають його батьки та брат, його молодий вік, посередню характеристику, відсутність судимостей в силу ст. 89 КК України, відшкодування завданої майнової шкоди потерпілій, визнання вини, щире каяття.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 години 00 хвилин до 07 години 30 хвилин наступного дня;
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- не залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у цьому ж кримінальному провадженні.
Обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного згідно ст. 194 ч. 7 КПК України на строк не більше двох місяців, тобто до 13 листопада 2025 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Бердичівського РВП ГУПН в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1