ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3659/24 Номер провадження 11-кп/814/1244/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава матеріали кримінального провадження 0000146 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2024 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, громадянин України, українець, з середньою освітою, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

- 06.07.2001 Тернопільським міським судом за ч. 2 ст. 141 ч. 2 ст. 206, ст.ст. 42, 44 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі;

- 03.06.2002 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 03.10.2002 умовно-достроково з невідбутим строком 4 місяці 22 дні;

- 23.05.2003 Франківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 24.02.2006 умовно-достроково з невідбутим строком 1 місяць 21 день;

- 13.03.2007 Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 12.09.2008 по відбуттю покарання;

- 10.03.2009 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково;

- 04.06.2014 Галицьким районним судом м. Львова за ч. 1,2 ст. 187, ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі. 21.11.2018 рішенням Машівського районного суду Полтавської області звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 4 місяці 2 дні;

- 18.08.2020 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185 , ст. 71, ч. 1,4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

- 31.05.2019 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання призначене 04.06.2014 Галицьким районним судом м. Львова на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 09.10.2019 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;частково приєднано вирок від 31.05.2019 Дніпровського районного суду м. Києва;

- 12.02.2020 Октябрським районним судом м. Полтава, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців;

- 16.03.2020 Київським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців;

- 29.04.2021 Шевченківським районним судом м. Львів за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців;

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

По справі вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

07.02.2024 р. близько 09 год. 15 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні маршрутного таксі, що рухалось за маршрутом «ОЦЕВУМ ТЦ «Паровоз»», від зупинки громадського транспорту «ОЦЕВУМ» до зупинки громадського транспорту «1 МКЛ», діючи в період воєнного стану, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_9 стояла у черзі на вихід та його дії є непомітними для оточуючих, із жіночої сумки чорного кольору потерпілої вчинив крадіжку гаманця, у якому знаходились грошові кошти в сумі 10 400 гривень, та банківські картки відкриті на м.я ОСОБА_9 .

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 10 400 гривень, ОСОБА_8 отримав можливість розпоряджатися викраденим.

Крім того, 11.02.2024 р. близько 15 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні тролейбусу № 148 з направленням «Інститут зв`язку мікрорайон Левада», який рухався по маршруту № 12, під`їжджаючи до зупинки громадського транспорту «Краєзнавчий музей», що неподалік бібліотеки ім. І.П. Котляревського, за адресою м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 17, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, штовхнувши ОСОБА_10 відволік її пильність, та відчинив належну їй жіночу сумку, звідки здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi Red mi 9-A», моделі «M2006C3LG», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в корпусі синього кольору, вартістю 2700 гривень та гаманця рожевого кольору марки «Wallery», вартістю 164 гривні 54 копійок з грошовими коштами на загальну суму 420 гривень, які належать ОСОБА_10 , спричинивши останній матеріального збитку на загальну суму 3284 гривень 54 копійок.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій вказує, що суд не повній мірі врахував пом`якшуючі обставини та просив застосувати до нього ст.69 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_8 за вчинені кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів обвинуваченого, покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, наявність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив крадіжки майна громадян, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке є мінімальним в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, та є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2024 відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4