Справа № 199/7032/25
УХВАЛА

07.07.2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 02.03.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, яке підтримали потерпілий та його представники, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який спливає 29.07.2025 року, строком на 60 днів.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилався на встановлені у кримінальному провадженні обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, тому на переконання сторони обвинувачення тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, міра покарання, якому може бути підданий обвинувачений в разі доведення його вини, дають підстави вважати можливим переховування обвинуваченого від суду.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що на теперішній час її не виявлено та не вилучено знаряддя злочину - сокира, тому ОСОБА_5 може знищити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може одноосібно або за допомогою інших осіб незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Враховуючи вищевказані обставини прокурор, потерпілий та його представники заперечували проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що він не має наміру ухилятися від суду та перешкоджати судовому розгляду, підтримав клопотання захисника про зміну йому вказаного запобіжного заходу на більш м`який.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на те, що зазначені ним ризики недоведені. Зокрема, відомості про можливість знищення знаряддя злочину сокири та незаконного впливу обвинуваченим на свідків є нічим не підтвердженим припущенням. Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні вже завершено, частина свідків допитані судом, враховані при обранні запобіжного заходу ризики зменшилися, у зв`язку з чим захисник заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, враховується обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Також, суд враховує наявність встановлених ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення ЄСПЛ «Хайредінов проти України»).

Загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішеннях у справі «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії». Зокрема, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

За таких обставин, суд враховує обсяг та обставини пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 , встановленні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному кримінальному провадженні, а саме: вагомість доказів про можливу причетність обвинуваченого до вчинення ним особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати реальною наявність мети продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання спробам ухилення обвинуваченим від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню, незаконному впливу на свідків, ризики чого нікуди не зникли, є реальними та дійсними.

При цьому, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд відповідно до приписів ст. 183 КПК України враховує наявність позитивних даних, які характеризують особу обвинуваченого та заслуговують на увагу, проте вважає їх такими, що не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки вони суттєво не зменшують ризики у кримінальному провадженні.

Таким чином, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру, обставин та тяжкості діяння, яке йому інкримінується. Відомостей про те, що за станом здоров`я до обвинуваченого не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою матеріали справи не містять.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання сторони захисту про його зміну на інший більш м`який запобіжний захід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.09.2025 року включно, без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1