УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №366/3618/24

Провадження №1-кс/366/304/25

15 травня 2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суд Київської ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000818, відомості про яке внесено в ЄРДР 18.06.2024 про продовження строку дії обов`язків, визначених ст. 194 КПК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зимовище Іванківського району Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк дії покладених на нього ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 19.02.2025 обов`язків, а саме:

- не відлучатись з с. Станішівка Вишгородського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватись від спілкуванні зі свідками у кримінальному провадженні

Строк дії обов`язків слідча просив встановити до 20.06.2025

В обґрунтування клопотання зазначено, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою здійснення незаконної порубки дерев, усвідомлюючи, що самостійно він не має фізичної можливості реалізувати свій злочинний умисел, але бажаючи його реалізації, до своєї злочинної діяльності залучено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким за фактичної відсутності спеціального дозволу на здійснення порубки обумовив про необхідність виконати роботи з порубки дерев в межах Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області за координатами «Google Maps» 50.9422778, 29.7035556.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев, 24.10.2024, у невстановлений попередньо досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9422778, 29.7035556, в лісозахисній смузі, що розташована в безпосередній близькості із вказаною земельною ділянкою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх діянь, тобто без передбаченого законом дозволу (лісорубним квитком, ордером), який засвідчує законність здійснення порубки, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів бензопилок невстановленої марки, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 12, 38, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ» здійснили незаконну порубку 49 сиророслих дерев породи осика до ступеню припинення їх росту, шляхом їх повного відокремлення від кореня способом спилювання та викорчовування.

Внаслідок незаконної порубки дерев, а саме: 49 сиророслих дерев породи осика діаметрами: 40 см., 47 см., 42 см., 43 см., 46 см., 34 см., 25 см., 30 см., 42 см., 33 см., 37 см., 21 см., 28 см., 22 см., 35 см., 31 см., 36 см., 35 см., 25 см., 30 см., 33 см., 35 см., 29 см., 29 см., 38 см., 39 см., 34 см., 36 см., 46 см., 42 см., 44 см., 38 см., 43 см., 31 см., 40 см., 29 см., 52 см., 48 см., 24 см., 50 см., 40 см., 31 см., 25 см., 31 см., 27 см., 39 см., 42 см., 33 см., 33 см.,- вчиненої за попередньою змовою групою осіб у складі з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в лісозахисній смузі, що розташована на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9422778, 29.7035556 межах Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» та розрахунку, завдано матеріальної шкоди державі в особі Іванківської об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області на загальну суму 523 880 грн 41 коп., що в шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Окрім того, 19 грудня 2024 року, ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з метою здійснення незаконної порубки дерев, усвідомлюючи, що самостійно він не має фізичної можливості реалізувати свій злочинний умисел, але бажаючи його реалізації, залучив до злочинної діяльності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким за фактичної відсутності спеціального дозволу на здійснення порубки обумовив про необхідність виконати роботи з порубки дерев на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9359117, 29.5909573, що розташована на земельній ділянці Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев, 19.12.2024, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи на ділянці місцевості за координатами «Google Maps» 50.9359117, 29.5909573, в межах Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх діянь, тобто без передбаченого законом дозволу (лісорубним квитком, ордером), який засвідчує законність здійснення порубки, за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів бензопилок невстановленої марки, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 12, 38, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 9, 10 Закону України «Про рослинний світ» здійснили незаконну порубку 62 сиророслих дерев породи осика, до ступеню припинення їх росту, шляхом їх повного відокремлення від кореня способом спилювання.

Внаслідок незаконної порубки дерев, а саме: 62 сиророслих дерев породи осика діаметром: 36 см., 23 см., 20 см., 40 см., 30 см., 40 см., 34 см., 27 см., 28 см., 25 см., 26 см., 28 см., 27 см., 26 см., 28 см., 29 см., 25 см., 25 см., 28 см., 33 см., 51 см., 32 см., 30 см., 26 см., 34 см., 22 см., 18 см., 18 см., 11 см., 18 см., 15 см., 21 см., 17 см., 13 см., 8 см., 36 см., 36 см., 28 см., 19 см., 24 см., 20 см., 21 см., 21 см., 24 см., 18 см., 23 см., 23 см., 15 см., 18 см., 23 см., 11 см., 18 см., 30 см., 24 см., 18 см., 32 см., 33 см., 36 см., 33 см., 26 см., 30 см., 24 см,- вчиненої за попередньою змовою групою осіб у складі з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в лісозахисній смузі, що розташована на ділянці місцевості за координатами ««Google Maps» 50.9359117, 29.5909573, в межах Іванівської Об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» та розрахунку, завдано матеріальної шкоди державі в особі Іванківської об`єднаної територіальної громади Вишгородського району Київської області на загальну суму 554 500 грн., що в шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

18.02.2025 постановою керівника Вишгородської окружної прокуратури строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до 3 місяців.

19.02.2025 слідчим суддею Іванківського районного суду Київської області підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, які слідчий просить продовжити.

Доведені перед слідчим суддею ризики, про наявність яких він зазначив в ухвалі від 18.03.2025 продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 :

- підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років позбавлення волі, з метою уникнення від покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, аби останні змінили чи іншим чином спотворили показання, що може негативно вплинути на проведення досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки немає достатнього рівня заробітку для проживання, в нього відсутні джерела доходів.

Завершити досудове розслідування вчасно не надається можливим з огляду на необхідність проведення низки слідчих дій, долучення до кримінального провадження документів, у тому числі тих, з яких не знято гриф секретності, необхідності призначення комп`ютерно-технічної експертизи, визначення складу потерпілих осіб, відкриття стороні захисту матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, слідчий просив продовжити підозрюваному строк дії обов`язків.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання з наведених у ньому підстав та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи це тим, що заявлені слідчою ризики не доведені. В розпорядженні сторони захисту є документи, що спростовують підозру його підзахисного у вчиненні інкримінованого злочину. ОСОБА_5 , здійснюючи вирубку лісі вважав, що вчиняє такі дії законно, в нього відсутній умисел на вчинення злочину. До матеріалів справи захисник долучив клопотання про долучення доказів, скероване прокурору, характеристику ОСОБА_5 та виписки з медичної картки на його батька ОСОБА_12 .

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

За положенням ч.ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Крім цього, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька обмежувальних заходів, перелік яких наведено в ч. 6 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Оскільки положення ч. 7 ст. 194 КПК України, які передбачають продовження строку дії обов`язків, покладених слідчим суддею, судом за наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, містять відсильний характер до положень ст. 199 КПК України, які регламентують порядку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, суд при вирішенні клопотання про продовження строку дії обов`язків враховує вимогу кримінального процесуального закону, які регламентують продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на положення ч.ч. 1, 5, 7 ст. 194, ч. 1 ст. 197, ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя при вирішенні поданого клопотання має встановити такі обставини:

чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення;

чи наявні достатні підстави вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на наявність яких посилається ініціатор клопотання;

чи є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

які обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (ухвали про продовження строку дії обов`язків, визначених ст. 194 КПК України) та чи є такі обставини поважними для вирішення питання про продовження строку дії обов`язків;

чи виправдовують викладені вище обставини продовження строку дії обов`язків;

чи доведено ініціатором клопотання необхідність подальшого покладення обов`язків, які він просить продовжити;

чи відповідає строк, на який ініціатор клопотання просить продовжити дію обов`язків граничним строкам, визначеним КПК України та чи продовження таких обов`язків є необхідним в запропонований строк.

З наданих слідчою до клопотання матеріалів кримінального провадження встановлено таке.

Слідчим відділом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000818, відомості про яке внесені в ЄРДР 19.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, за обставин, викладених в п 1.3 цієї ухвали.

19.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

20.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246 КК України за обставин, викладених в п. 1.3 цієї ухвали.

18.02.2025 керівником Вишгородської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 20.03.2025.

19.02.2025 ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 20.03.2025 з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, які слідча просить продовжити (п. 1.1. цієї ухвали)

14.03.2025 слідча за погодженням із першим заступником Київської обласної прокуратури звернулась до слідчого судді Іванківського районного суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до шести місяців, а саме до 20.06.2025.

18.03.2025 ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду строк досудового розслідування продовжено до 20.06.2025.

18.03.2025 ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду продовжено покладені на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України до 18.05.2025 включно.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 5 ст. 9 КПК).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Аналізуючи положення наведеної практики ЄСПЛ, можна дійти висновку, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.

У правових позиціях, викладених у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom) від 30.08.1990, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, (заява № 42310/04, §175), крім іншого зазначено, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З таких висновків ЄСПЛ також вбачається, що при розгляді клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадженні, слідчий суддя позбавлена можливості встановлювати наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді в органі досудового розслідування, а лише дослідити та надати належну оцінку доводам сторін та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Щодо наявності обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, коли відносно підозрюваного вже вирішувалось питання про застосування запобіжного заходу, повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, не є вочевидь необґрунтованою.

Слідчий суддя враховує, що існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України було предметом судового контролю слідчим суддею Іванківського районного суду під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Не вбачає слідчий суддя необґрунтованості підозри з огляду на надані слідчою матеріали кримінального провадження.

Доводи сторони захисту про спростування повідомленої підозри наявністю відповідних документів слідчий суддя оцінює критично, оскільки сторона захисту лише послалась на наявність таких документів та не надала їх для дослідження в сукупності з іншими доказами. Слідчий суддя враховує наявність у сторони захисту таких документів, однак для дослідження слідчому судді захисник надав лише клопотання про приєднання доказів, скероване прокурору та не надав скеровані документи для дослідження слідчому судді.

Тому, цю обставину слідчий суддя вважає доведеною.

Щодо продовження існування заявлених ризиків.

Положеннями ст. 194 КПК України, крім іншого, визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Таким чином, оцінка заявлених ризиків передбачає дотримання слідчим суддею/судом стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Наведений стандарт під час оцінки ризиків не передбачає надання стороною, яка звернулась з клопотанням надати беззаперечні докази вчинення та/або намір вчинення підозрюваним/обвинуваченим діянь, які є ризиками, визначеними ст. 177 КПК України, однак передбачає наведення ініціатором клопотання таких аргументів, які з високою імовірністю можуть свідчити про те, що підозрюваний/обвинувачений може вдатись до вчинення таких дій.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Викладене узгоджується з практикою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, наведеною у постановах від 23.01.2024 у справі № 991/11249/23, від 04.12.2024 у справі № 991/11676/24 та низці інших.

Попередніми судовими рішеннями встановлене існування ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ризику незаконного впливу на свідків та можливість вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є раніше не судимим та обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років позбавлення волі.

За таких обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути до нього застосоване у разі доведеності винуватості, підозрюваний з високою вірогідністю може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує воєнний стан в Україні, введений Указом Президента України від 24.02.2022 (неодноразово продовжений, не скасований та не відмінений), п. 3 ч.1 ст. 138 КПК України, відповідно до якого непереборною силою є епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини, п. 8 рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, відповідно до якого у розумінні ст. 177 КПК України новими ризиками, які виправдовують тримання особи під вартою, безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Тому, такий ризик слідчий суддя вважає доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваному відоме місце перебування свідків у кримінальному провадженні, оскільки за положеннями ч. 2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Подане слідчою клопотання про продовження строку дії обов`язків містить відомості про осіб, яким можуть бути відомі обставини імовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення і такі особи можуть бути допитані як свідки.

Відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей про те, що підозрюваний не вчиняв дій та не намагався їх вчинити відносно осіб, які є або можуть бути свідками у кримінальному провадженні свідчить не про необґрунтованість заявленого ризику, а про те, що попередньо покладені слідчим суддею обов`язки, у тому числі утримуватись від спілкування зі свідками є ефективним запобіжним заходом, і що підозрюваний уникає вчинення таких дій аби до нього не був застосований більш суворіший запобіжний захід.

Тому, такий ризик слідчий суддя вважає доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Цей ризик передбачає вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється.

При цьому, в Україні діє принцип невинуватості особи доти, поки її вина у вчиненні злочину не буде встановлена вироком суду, який набрав законної сили.

Підозрюваний раніше не судимий, тому стверджувати про його винуватість у тому, у чому він є підозрюваним на цій стадії кримінального провадження є передчасним твердженням, оскільки доведеність винуватості покладається на сторону обвинувачення при розгляді кримінального провадження судом.

Відсутність у підозрюваного джерела доходів саме по собі не свідчить про те, що він вдасться до вчинення дій, які підпадатимуть під ознаки кримінального правопорушення.

Тому, такий ризик слідчий суддя вважає недоведеним.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу

Слідча просить продовжити підозрюваному строк дії обов`язків.

Продовження строку дії обов`язків, визначених ст. 194 КПК України є аналогічним за змістом продовженню строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

Як особисте зобов`язання, так і продовження строку дії обов`язків вимагають від підозрюваного/обвинуваченого виконувати обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, тобто такі заходи є аналогічними.

Тому, при вирішенні питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що продовження строку дії обов`язків на рівні з особистим зобов`язанням і так є найбільш м`яким запобіжних заходом.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали та поважність таких обставин для продовження строку дії обов`язків

З огляду на надані слідчою матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що слідчою доведено необхідність під час подальшого проведення досудового розслідування: вирішення питання про розсекречення ухвал слідчого судді Київського апеляційного суду та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; проведення та отримання висновку судової інженерно-екологічної експертизи для встановлення розміру завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев, визначення кола потерпілих від імовірно вчиненого злочину; виконання вимог ст. 290 КПК України;

Такі обставини свідчать про наявність перешкод завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали та те, що такі перешкоди є поважними.

Тому, такі обставини слідчий суддя вважає доведеними.

Щодо виправдання викладених обставини для продовження строку дії обов`язків;

На переконання слідчого судді доведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, двох ризиків за ст. 177 КПК України, поважності обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали свідчить про те, що подальше покладення на підозрюваного обов`язків є виправданим.

Продовження строку дії обов`язків в цьому випадку матиме стримуючий характер для підозрюваного уникнути від вчинення доведених ризиків та не перешкоджатиме завершенню досудового розслідування.

Тому, такі обставини слідчий суддя вважає доведеними.

Щодо необхідності подальшого покладення запропонованих обов`язків.

Щодо таких запропонованих слідчою обов`язків як: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкуванні зі свідками у кримінальному провадженні, то на переконання слідчого судді, відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного та відсутність підстав для застосування до нього більш суворішого запобіжного заходу свідчить про те, що раніше встановлені слідчим суддею обов`язки ефективно досягають мети застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, щодо продовження дії такого обов`язку як заборона відлучатись з с. Станішівка Вишгородського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, то слідчий суддя вважає такий обов`язок з урахуванням заперечень сторони захисту є надмірно обтяжливим.

Сторона захисту посилалась на те, що ОСОБА_5 був переконаний, що виконує вирубку дерев на законних підставах. З однієї сторони це захистом не доведено, а з іншої сторони це свідчить про те, що підозрюваний заробляє кошти для проживання шляхом виконання робіт в лісі.

На цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя не може стверджувати про винуватість у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, а враховуючи відсутність в нього судимостей, не можна стверджувати, що такі виконувані ним в лісі роботи мають протиправний характер. Виконання підозрюваним робіт в лісі є необхідним для заробітку коштів для проживання.

Заборона відлучатись з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора та суду фактично зводитиметься до необхідності отримання підозрюваним щоденного дозволу для виїзду на роботу та заробітку коштів, що навіть з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину є надмірно обтяжливим обов`язком для підозрюваного.

Також слідчий суддя враховує погіршений стан здоров`я батька підозрюваного (відомості не зазначатимуться через лікарську таємницю), який потребує догляду, що може викликати необхідність його супроводження за межі с. Станішівка.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що подальша заборона відлучатись з населеного пункту без відповідного дозволу є надмірно обтяжливим обов`язком, тому в цій частині клопотання слід відмовити, продовживши дію інших, раніше покладених обов`язків.

Щодо особи, на яку слід покласти контроль за виконанням ухвали.

Оскільки запобіжний захід, пов`язаний із покладенням дії обов`язків є аналогічним за змістом особистому зобов`язанню і кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, контроль за виконанням ухвали в силу ч. 3 ст. 179 КПК України слід покласти на слідчого, який звернувся в суд з клопотанням.

Керуючись ст.ст. 107, 131-132, 177-178, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк дії покладених на нього ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 18.03.2025 обов`язків, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватись від спілкуванні зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 20.06.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під підпис з обов`язками, визначеними цією ухвалою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1