Справа № 144/1385/25
Провадження № 1-кс/144/407/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 с-ще Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000049 від 05.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що до відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 про те, що 02.09.2025 близько 18:00 год. в с. Соболівка Гайсинського району Вінницької області неподалік від центрального ставу ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження.

Відомості про вказаний кримінальний проступок сектором дізнання відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 05.09.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування, проведено огляд місця події в с. Соболівка, де неподалік від центрального ставу на землі в траві виявлено та вилучено скляну пляшку від коньяку «Азнаурі», яку було поміщено до спецпакету Національна поліція України PSP 7131113.

Враховуючи викладене, постала необхідність у вирішенні питання щодо арешту та подальшого зберігання речового доказу, а саме скляної пляшки від коньяку «Азнаурі», поміщену до спецпакету Національна поліція України PSP 71311113, яку визнано речовим доказом, відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та набутий в результаті вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання начальник СД відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП капітан ОСОБА_6 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд у його відсутності клопотання, яке підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього докази, дійшов висновку про його обґрунтованість, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено обставини, зазначені вище.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, з метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно особи, яка б мала певний статус у кримінальному провадженні. Органами досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного кримінального провадження підтверджуються долученими до клопотання матеріалами.

Враховуючи те, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям речового доказу, є предметом кримінального правопорушення, з метою його збереження та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, передачі, відчуження, а також для забезпечення повноти досудового розслідування кримінального провадження та проведення необхідних слідчих дій, прийняття законного рішення, слідчий суддя вважає, що застосування зазначеного у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є необхідним та виправданим.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на скляну пляшку від коньяку «Азнаурі», яку поміщено до спецпакету Національна поліція України PSP 7131113, яка на даний час поміщена до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Арешт майна може бути скасовано в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду справи чи якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя