Справа № 521/4872/21
Номер провадження:1-кп/521/366/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
заставодавця ОСОБА_6 ,
Клопотання захисника обвинуваченого та заява заставодавця в частині повернення застави обґрунтовані, зокрема, тим, що на даний час родина ОСОБА_8 потребують кошти для реабілітації (лікування) ОСОБА_9 , яка є дружиною заставодавця та матір`ю обвинуваченого, що підтверджується наданими копіями медичних документів. В частині можливості зміни міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого сторона захисту вказує на те, що ОСОБА_5 жодного разу не порушував свої процесуальні обов`язки у даному провадженні та будь-яким іншим чином не перешкоджав розгляду даного кримінального провадження, має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, перебуває у офіційному шлюбі, має неповнолітню доньку, має постійне (зареєстроване) місце проживання. Враховуючи бездоганну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , обставини, які виникли на даний час в сім?ї його батьків, зокрема хвороба його матері ОСОБА_9 , матеріальні затрати на її лікування, сторона захисту просить змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання та повернути заставодавцю внесену суму застави.
Прокурор в судовому засіданні категорично заперечував проти зміни запобіжного заходу, оскільки вважав, що саме такий запобіжний захід є гарантією досконалої процесуальної поведінки обвинуваченого та, на його переконання, будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити таку поведінку. Також вважав, що вирішення питання про повернення застави є передчасним, оскільки таке питання вирішується судом на етапі ухвалення остаточного рішення по справі. В задоволенні клопотання сторони захисту та в задоволенні заяви заставодавця заперечував та просив відмовити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з наведених у клопотанні підстав. Вважала доводи прокурора безпідставними та такими, що ґрунтуються на його власних припущеннях, тому враховуючи особу обвинуваченого та відомості про нього, зокрема те, що дружина перебуває на 2-му місяці вагітності другою дитиною, просила змінити запобіжний захід. Просила також долучити до клопотання копію відповіді начальника ТУ ДСА в Миколаївській області щодо надходження залогових коштів, внесених ОСОБА_6 за ОСОБА_5 по ухвалі Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2020 року у справі 487/5734/20.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заставодавець в судовому засіданні підтримав свою заяву про повернення застави та зазначив, що на даний час його сім`я потребує цих коштів для лікування та реабілітації його дружини ОСОБА_9 .
Дослідивши зміст клопотання сторони захисту та зміст заяви заставодавця, вислухавши доводи сторін, суд приходить до таких висновків виходячи за наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід. Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Одеси від 06.10.2020 року по справі № 487/5734/20 (провадження 1-кс/487/6005/20) відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, у сумі 285 610 гривень.
06.10.2020 року, згідно квитанції №СВ03990563/1, ОСОБА_6 було внесено заставу у сумі 285 610 гривень за ОСОБА_5 , яка визначена ухвалою Заводського районного суду м. Одеси віл 06.10.2020 року у справі 487/5734/20.
Таким чином, згідно положень абз. 3 ч. 3 ст. 202 КПК України, ОСОБА_5 , з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Так, під час вирішення питання щодо можливості зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Судовий розгляд триває.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні клопотаннях та наявних матеріалах судового провадження, суд переконався в тому, що аналіз наявних матеріалів пов`язує ОСОБА_5 з даним кримінальним провадженням, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше судове провадження для встановлення істини, а тому суд приходить до висновку про наявність обгрунтованої підозри на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження. (Європейський суд з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», зазначає, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення).
Щодо ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , з огляду процесуальну поведінку обвинуваченого та відомостей про нього, суд вважає, що на теперішній час існує підстави вважати про реальність існування лише ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки потерпілий та свідки у даному кримінальному провадженні ще не були допитані в ході судового розгляду. Нових ризиків, у даному кримінальному провадженні не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, проте тривалий час постійно проживає в м. Одесі, є громадянином України, тяжких хронічних захворювань чи інвалідності не має, має шлюбні відносини з ОСОБА_10 , з якою мають на утриманні спільну неповнолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , допомагає та піклується про матір, яка має цукровий діабет, ряд захворювань, пов`язаних з відділом хребта тощо, офіційно працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (інших відомостей суду не надано), сумлінно виконує процесуальні обов`язки у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного/обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, стану здоров`я, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного/обвинуваченого під час досудового та судового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного/обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Таким чином, з врахуванням усіх встановлених обставин під час судового засідання, а також враховуючи те, що стороною обвинувачення не надано відомостей, які б вказували на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку з боку обвинуваченого ОСОБА_5 та приймаючи до уваги труднощі, які виникли в сім`ї заставодавця, суд приходить до висновку про можливість змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та повернути заставодавцю внесену ним суму застави.
Крім того, стороною захисту в судовому засіданні було доведено та документально підтверджено наявності у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для обвинуваченого.
Суд погоджується зі стороною захисту та вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, запобігання встановленому ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 201, 202, 331, 369-372 КПК України, суд, -
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та строком на 2 (два) місяці покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду.
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засоби зв`язку;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання ним покладених нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали суду в частині покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України становить 2 (два) місяці та припиняє свою дію 19.08.2025 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1