УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Київ

справа № 338/1853/23

провадження № 51 - 4387 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на вирок Богородчанського районного суду районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року,

встановив:

За вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

За вироком суду, близько 21:35 год 14 серпня 2023 року, ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, просить ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року скасувати, а вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2024 року щодо ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК.

На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що призначене його підзахисному покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим внаслідок своєї суворості, що судами належним чином не було враховано ряд пом`якшуючих обставин покарання. Зазначає, що у недотримання положень ст. 419 КПК, суд апеляційної інстанції не перевірив доводів апеляційної скарги сторони захисту та не навів мотивів, з яких вирок суду першої інстанції залишив без зміни.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, за обставин, установлених та перевірених місцевим судом за правилами ч. 3 ст. 349 КПК, а також правильність кваліфікації його дій за вказаною статтею у касаційній скарзі захисником не оспорюються та не заперечуються.

Доводи захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження нових кримінальних правопорушень, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

За змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Як убачається із оскаржених судових рішень, суди попередніх інстанцій дотримались вимог закону України про кримінальну відповідальність щодо призначення покарання.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що місцевий суд під час призначення ОСОБА_5 виду та розміру покарання врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, поведінку винного, яка свідчить про його прагнення згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння критичне ставлення до вчиненого, особу винного, який не має судимості та вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та за такою допомогою не звертався, позицію потерпілого, а також взято до уваги необережну форму вини.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено. Суд дійшов висновку, що достатньою мірою покарання для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим є покарання у виді позбавлення волі. При цьому, місцевий суд врахувавши наявність двох і більше обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, його молодий вік, думку потерпілого щодо відсутності претензій до обвинуваченого, застосував до ОСОБА_5 положення ч. 1 ст. 69 КК, та призначивши основне покарання у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі, встановлених в санкції ч. 2 ст. 286 КК.

За результатом апеляційного перегляду вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2024 року суд апеляційної інстанції не встановив порушень, допущених місцевим судом під час призначення покарання, погодився з його висновками та зазначив мотиви, з яких визнав апеляційну скаргу сторони захисту необґрунтованою.

Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції щодо призначення ОСОБА_5 покарання, вказавши, що районний суд правильно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер і обсяг вчинених дій та їх наслідки, відомості про особу засудженого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин покарання. Підстав для застосування ст. 75 КК колегія суддів апеляційного суду не встановила.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження та особи засудженого, судом апеляційної інстанції обґрунтовано не встановлено підстав для застосування положень ст. 75 КК.

Ухвала апеляційного суду належним чином обґрунтована та відповідає приписам статей 370, 419 КПК.

Покарання, призначене засудженому є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав вважати призначене засудженому покарання явно несправедливим через суворість за доводами, викладеними в касаційній скарзі захисника, Суд не знаходить.

Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги захисника немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень з мотивів, зазначених у касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 , отже, у відкритті провадження за його касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на вирок Богородчанського районного суду районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3