ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1554/25 Справа № 202/3808/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 31 липня 2025 року у кримінальному провадженні №00000036 від 18.03.2024року, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адвоката, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 31 липня 2025 року ОСОБА_6 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 30 вересня 2025 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Відповідно слідчим суддею визнано доведеним ризики переховування, перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином, а також незаконного впливу на свідків. При наданні правової оцінки вказаним ризикам слідчим суддею враховано, що підозрюваний, враховуючи його роль в інкримінованих злочинах, може незаконно впливати на інших співучасників злочину та свідків, з метою надання тих чи інших показань на його користь. Крім того, ОСОБА_6 розуміючи тяжкість інкримінованих злочинів, санкції статтей, яких передбачають покарання у виді довготривалого позбавлення волі, може здійснювати спроби переховування.

Враховані дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки та трьох неповнолітніх дітей.

Також слідчим суддею зауважено, що зміна запобіжного заходу не здатна гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, оскільки усі вказані стороною захисту позитивно характеризуючи дані та соціальні фактори існували на момент вчинення інкримінованих злочинів та не слугували стримуючим фактором.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків.

Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування, а також перешкоджання кримінальному провадженню.

Звертає увагу, що підозрюваний не вчиняв жодних спроб переховування, не допускав зловживань своїми процесуальними правами, а тому вказані ризики вважає нівельованим.

Також захист зазначає, що ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, який є адвокатом, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, утримує трьох неповнолітній дітей, а обмеження пересування єдиного годувальника в сім`ї, спричинить дітям психоемоційну шкоду.

З посиланням на правові позиції з рішень ЄСПЛ вказує на те, що обґрунтованість пред`явленої підозри, а також тяжкість інкримінованих злочинів не можуть бути самостійною підставою для продовження запобіжного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Сторона захисту зауважує на тому, що усі докази перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення, а тому ОСОБА_9 , об`єктивно не матиме ніякої змоги перешкоджати чи знищити будь-які речі чи документи, окрім того, звертає увагу на те, що інкримінованими злочинами не завдано будь-якої майнової шкоди.

Зазначає, що стороною обвинувачення в порушення вимог ч. 6 ст. 181 КПК України з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту звернувся слідчий, а ні прокурор, що є істотним порушенням норм процесуального права та слугує підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Заслухавши сторони кримінального провадження: захисника та підозрюваного, які кожен окремо підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених в ній підстав; прокурора, який заперечував проти доводів апеляції захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до приписів ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи захисника щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі не є достатньо переконливими, з огляду на таке.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 18.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 2, ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

04 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 2, ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на те, що вони достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого.

В даному випадку, пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

Доводи захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів та надання оцінки наведеним доказам є передчасними на даній стадії розгляду, оскільки правова оцінка наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення буде надана судом під час розгляду справи по суті.

Що стосується висновку слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то їх колегія суддів вважає обгрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України хоча і відносяться до категорії нетяжких злочинів, однак за яке передбачене покарання і у виді позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного до здійснення спроб переховування.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу. Крім того, підозрюваний має трьох неповнолітніх дітей, а тому перебуваючи на свободі зможе скористуватися своїм правом на відстрочку та виїзду за кордон.

Ризик незаконного впливу на свідків також існує, оскільки останній під час судового провадження ще не допитані, а тому враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є адвокатом має певний авторитет серед підлеглих та зв`язки у різних державних інстанціях, ризик впливу на останніх з метою надання тих чи інших показів на його користь не є нівельованим.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Враховується, що досудове розслідування триває, проводяться усі необхідні слідчі розшукові дії, для встановлення істини по справі, а тому ризик знищення, спотворення будь-яких речей, які мають істотне значення на початкову етапі розслідування є вагомим, а тому зважаючи на те, що ОСОБА_6 , як особі з вищою юридичною освітою, адвокату, з огляду на професійну діяльність відомі засоби, як конспірації так і приховування, знищення речових доказів, вказаний ризик не є нівельованим чи недоведеним.

Твердження захисника, щодо позитивно характеризуючих даних ОСОБА_6 та наявності соціальних зв`язків, утриманців не є самодостатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу чи відмови у його застосуванні взагалі, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення інкримінованого злочину та не слугували стримуючим фактором для підозрюваного.

Доводи захисту щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного у разі відмови у продовженні застосування запобіжного заходу не є слушними, оскільки ці ствердження ґрунтуються лише на власних припущеннях адвоката, так як одразу після повідомлення ОСОБА_6 про підозру, слідчим суддею було застосовано до запобіжний захід, з покладанням відповідних обов`язків, задля забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Ствердження сторони захисту про те, що інкримінованими кримінальними правопорушення не завдано матеріальної шкоди, не є прийнятними, оскільки вказані ці правопорушення не є злочинами з матеріальним складом.

Щодо доводів про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, саме слідчим, ані прокурором, слід зазначити наступне.

Положеннями статтей 40 та 132, 176, 177 КПК України, які визначають коло повноважень слідчого та загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі продовження запобіжного заходу, передбачають право звернення слідчого, який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні з відповідним клопотанням, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали з викладених адвокатом підстав відсутні.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись статтями 176-178, 181, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - адвоката ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 31 липня 2025 року у кримінальному провадженні №00000036 від 18.03.2024року, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4