МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/736/25
Провадження № 1-кп/945/504/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 19.02.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 01.02.2016 Іванківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 18.09.2023 з Бориспольської ВК № 119 у зв`язку із відбуттям строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкали з дозволу власника на підставі усної домовленості, та вживали алкогольні напої. В цей же день, приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 направились до будинку АДРЕСА_3 , у гості до ОСОБА_7 , сестри ОСОБА_6 , де разом продовжили вживати алкогольні напої. У ОСОБА_6 виник конфлікт з ОСОБА_7 , в який словесно втрутився ОСОБА_4 та став на захист ОСОБА_7 . Після цього, 18.02.2025, приблизно о 22:50 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вирішили повернутись до квартири АДРЕСА_2 . Перебуваючи біля під?їзду будинку АДРЕСА_4 , між чоловіками на ґрунті виниклих неприязних відносин, продовжився словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи зазначений протиправний намір, ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, наніс ОСОБА_6 , наявним при ОСОБА_4 колючим металевим предметом, зовні схожим на шило, не менше п?яти ударів в область грудної клітки та спини.

Внаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колотих поранень м?яких тканин спини зліва (ділянки в проекції нирки), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров?я; сліпих проникаючих колотих поранень грудної клітки по задній поверхні справа та боковій поверхні грудної клітки зліва, які ускладнились лівобічним гемопневмотораксом, підшкірною емфіземою, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував факт спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, але пояснив, що діяв з перевищенням меж самозахисту. Тобто вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає частково, не погоджується з кваліфікацією. Вказав, що 18.02.2025 він з ОСОБА_6 та ще однією особою випивали у нього вдома (місце тимчасового проживання: АДРЕСА_5 ). Випили 0,5 горілки на трьох. Потім подзвонила сестра ОСОБА_8 і запросила його до себе. ОСОБА_9 пояснив сестрі, що він не один, а з ОСОБА_10 , на що сестра погодилась. З сестрою потерпілого обвинувачений до цього пересікався на вулиці, коли гуляли з собаками. Пішли до неї, взяли з собою пиво два літра, потім докупляли ще, нормально сиділи. Потім з ОСОБА_6 щось трапилось, він почав «бунтовать», почав чіплятись до дітей та сестри. Обвинувачений вказує, що спочатку він не реагував, а вже коли ОСОБА_6 старшій дочці сестрі почав руки виламувати, до ОСОБА_4 підбігла молодша дочка сестри та почала скаржитись. Він пішов туди і як раз був момент, коли ОСОБА_6 цю дівчину вагітну (старшу дочку сестри) кидав у стіну. ОСОБА_4 схопив його та вивів на кухню, сказав, «що ти робиш, так не можна, ти хочеш самоствердитись за рахунок слабкого пола, так це не правильно». ОСОБА_6 почав на нього кричати: «що ти лізиш, тут я в родині розбираюсь, кого як виховувати, і взагалі я тебе зараз поріжу». На що ОСОБА_11 відповів: «ось ніж, бери ріж». Потім ОСОБА_4 сказав потерпілому, що в цій квартирі ніхто не залишається і вони уходять. ОСОБА_4 почав спускатись першим, ОСОБА_6 затримався з сестрою, догнав його вже на першому поверсі і сказав, що зараз ОСОБА_12 буде спускатись, запропонував сховатись від неї на лавочці біля сусіднього під`їзду. Вони пішли і сіли на лавочку, ОСОБА_6 вже посміхався, «наче нічого і не було». ОСОБА_4 встав і пішов додому, ОСОБА_6 почав іти за ним. Сестра їм крикнула вслід, «що, ти рятуєш його від мене», маючи на увазі, що ОСОБА_11 рятує ОСОБА_13 від сестри. ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 , це твоя сестра, іди з нею розмовляй. Той повернувся до сестри, а ОСОБА_4 пішов додому. В результаті потерпілий догнав його вже біля під`їзду, сів на лавочку, і сказав «присядь поговоримо». Обвинувачений відповів «ні, не має нам про що розмовляти, наші шляхи розходяться». Також обвинувачений сказав потерпілому, що він не залишиться в цій квартирі ночувати, попередньо узгодивши це з власником квартирі. ОСОБА_6 знов запросив його присісти поговорити, на що обвинувачений сказав «ти тільки що мене зарізати хотів, яке поговоримо. У нас різні погляди на життя, ми с тобою точно спілкуватись не будем, тому я іду додому, ти іди на три букви, наша дружба закінчується». Після чого обвинувачений розвернувся та почав відчиняти двері в під`їзд. Ще навіть не вспів ввести код, як почув позаду тупіт. Він повертається та бачить, як «летить нога», робить крок назад, ухиляючись від удару і потерпілий попадає по вхідній двері в під`їзд, тим самим захлопнувши її. В цей момент обвинувачений дістає з кишені заточений предмет (як називається не пам`ятає) та наносить два удари потерпілому. Далі не пам`ятає, почав махати і сказав потерпілому, а ну пішов звідси. Той розвернувся та пішов, обвинувачений теж розвернувся і пішов додому. Просив суд звернути увагу на покази сестри потерпілого ОСОБА_14 , яка підтвердила що потерпілий сам провокатор, що обвинувачений заступався за неї та дітей, що потерпілий йому погрожував, тому обвинувачений не погоджується з тим, що це була 121 стаття, він згоден, що це було перевищення меж самооборони, оскільки для нього була загроза, потерпілий кидався на нього та поводив себе неадекватно. При цьому обвинувачений вказав, що не бачив у потерпілого будь-яких предметів, але в тій обстановці він би і не встиг побачити, він не знає, що в потерпілого було з собою в кишенях, що в нього було в голові. На кухні був ніж і обвинувачений не бачив, чи потерпілий уходив від сестри без ножа, чи з ножом. На той момент він керувався тим, що потерпілий «сидівший», він йому погрожував, нападав і тому вважав, що є загроза його життю. Він неодноразово уходив від потерпілого, після того, як вони покинули квартиру ОСОБА_7 , але той йшов за ним. Потерпілий також знає, що він винен і все так і було, він просто боїться міняти покази, бо тоді і проти нього порушать справу. На питання прокурора відповів, що сам з Київської області, в смт. Ольшанське приїхав в кінці 2024 року до дівчини, але потім з`ясувалось, що вона не розведена і в результаті вони не разом, але подружився з її чоловіком і він навіть приносив йому передачі. Проживав в смт. Ольшанське в квартирі ОСОБА_15 , свого знайомого, з яким познайомився, коли почав проживати в ОСОБА_16 . Металевий предмет, яким завдавав удари, взяв у гаражі, використовував коли міняв резину з зимової на літню, надаючи відповідні послуги, щоб підзаробити. Він знаходився в нього в курточці. З ОСОБА_6 всього бачились два рази. Друга зустріч відбулась коли ОСОБА_6 потрібно було сховатись, він був СЗЧ і власник житла ОСОБА_15 дозволив йому також пожити в квартирі пару днів. Він встиг пожити лише один день, переночував в ніч з 17 на 18 лютого 2025 року, і на наступний день все трапилось.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що тимчасово проживав разом з обвинуваченим у квартирі АДРЕСА_2 за домовленістю з власником квартири, через конфлікт з батьками. 18.02.2025 вони з обвинуваченим та ще одним знайомим сиділи випивали у цій квартирі, впродовж дня випили приблизно 0,5 л горілки на трьох. Зателефонувала його сестра ОСОБА_14 та запросила до себе додому на пиво. Вони з ОСОБА_4 вдвох пішли додому до його сестри приблизно біля 21:00. У сестри вживали пиво, чотири пляшки по два літри на трьох. Знаходились у сестри приблизно 3-3,5 години. У потерпілого виник конфлікт з сестрою та племінницю і ОСОБА_11 заступився за них. Владу (обвинуваченому) не сподобався цей конфлікт, поведінка потерпілого, на цьому підґрунті вони посварились. Потерпілий сказав ОСОБА_11 , щоб той не ліз в його сімейний конфлікт. Не погрожував його зарізати, такі слова йому не притаманні. Це було вже приблизно біля 23:00. Вони вийшли з під`їзду, де жила сестра і сіли на лавочку біля сусіднього під`їзду, щоб сестра їх не побачила, просиділи там 10 хвилин. Потім разом пішли додому до обвинуваченого (до будинку АДРЕСА_4 ), однак ОСОБА_17 сказав: «Ти сьогодні спати сюди не йдеш». Потерпілий запитав чому, обвинувачений відповів: «Тому що я так хочу». Коли вони підійшли до будинку АДРЕСА_4 потерпілий присів на лавочку, а обвинувачений стояв біля двері до під`їзду, на відстані біля 3 метрів, намагався ввести код. В них продовжувався словесний конфлікт. Потерпілий встав з лавочки, грубо щось сказав обвинуваченому та став іти в його бік, оскільки за домовленістю з власником проживав в цій квартирі. Ще не встиг підійти як відчув, що обвинувачений з розвороту б`є його заточкою декілька разів. Відчув, оскільки за його куртку зачепилась заточка. Цю заточку він бачив у Журахівського місяць тому, при першій їх зустрічі. Перші два удари були спереду. Третій раз вже у спину. Після цього потерпілий повернувся в бік обвинуваченого і вдарив його ногою, захищаючись, та почав відбігати і обвинувачений тикав заточкою йому в спину. Він зрозумів, що починає задихатись та побіг додому до батьків, які проживають поруч. ОСОБА_4 почав бігти за ним, але повернувся назад. По дорозі потерпілий впав біля будинку АДРЕСА_6 , зателефонував товаришу, в квартирі якого тимчасово проживав, той йому сказав викликати швидку, не дивлячись на те, що приїде поліція, сестрі, та викликав собі швидку і вже не міг бігти та поповз в сторону будинку батьків. Його ледве довезли до лікарні, він декілька разів майже помирав. Всього було завдано сім ударів в спину і груди, про це потерпілий дізнався вже у лікарні. ОСОБА_6 знав ОСОБА_4 загалом місяць і коли він прийшов ночувати в квартиру це була їх друга зустріч. Під час сварки ОСОБА_4 нічим не погрожував. Зараз почувається не добре, йому важко дихати. Претензій матеріального та морального характеру не має. По мірі покарання вважає, що покарання має бути мінімальним.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 є її братом. Обвинувачений ОСОБА_4 просто знайомий. ОСОБА_18 та ОСОБА_11 прийшли до неї в гості, коли точно вона не пам`ятає, це був початок весни, ввечері. До цього вона бачила ОСОБА_4 просто візуально в селищі. Хлопці були трохи «випивші», з собою принесли пиво, літри дві. Вона їх нагодувала, вони сиділи розмовляли, спочатку все було добре. Потім стався конфлікт, який спровокував її брат. Причина конфлікту полягає в тому, що коли її брат випиває, він намагається виховувати дітей, її, а ОСОБА_11 став на їх захист. Свідок сказала, давайте хлопці збирайтесь та йдіть, в мене тут діти. Журахівський сказав брату: « ОСОБА_19 вийдем, підем, самі розберемся між собою. Ти прийшов додому до сім`ї, нащо ці скандали», і вони пішли. Вона незабаром вийшла гуляти з собакою і побачила, як вони йдуть в кінці дома, і вже потім побачила брата коли везли його в швидкій допомозі. Дізналась, що з братом щось трапилось з його телефонного дзвінка, він сказав, що його порізали і вимкнув телефон. Вона передзвонила, він трубку не брав. Вже пізніше підняла слухавку мама і сказала біжи сюди, бо брат у тяжкому стані. Коли вона прибігла до батьків, вже стояла швидка і вони повезли його до лікарні. Вони з братом спочатку не розмовляли на тему того, як в нього виникли пошкодження, але це і так було зрозуміло. В подальшому він сказав, що удари йому наніс ОСОБА_20 , ОСОБА_20 вони називають ОСОБА_4 . Чим наносились удари не знає, куди наносились в спину. Стан брата в лікарні був тяжкий. Перебував в лікарні десь півтора тижня. Зараз стан здоров`я задовільний. Вказала, що коли вони з ОСОБА_11 ще виходили від неї, її брат вже провокував конфлікт з підсудним. Вони сварились, в них була словесна перепалка. Погроз з боку ОСОБА_4 в сторону брата вона не чула. Погрози з боку її брата в сторону ОСОБА_4 були, але що саме він говорив не пам`ятає. Коли вип`є, брат поводиться агресивно. Журахівський не був агресивним, поводився спокійно, ОСОБА_21 поганого вона про ОСОБА_4 не чула за час його проживання в ОСОБА_16 .

Судовий розгляд проведений на основі принципів змагальності та диспозитивності, а тому за заявою прокурора, яка була підтримана стороною захисту, не допитувались в судовому засіданні інші свідки, зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з рапорту старшого інспектора чергового відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_22 від 19.02.2025, 19.02.2025 о 00:43 надійшло повідомлення зі служби 102 до ЧЧ ВП № 5 про те, що за адресою: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 ОСОБА_6 , 31 рік, викликав собі швидку самостійно, діагноз колото-різані рани грудної клітки зліва, лівобічний пневмоторокс під питанням, бригада 46 лікар ОСОБА_23 везуть до Миколаївської ЦРЛ. О 21:30 тілесні заподіяв невідомий. Стан тяжкий.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.02.2025 від ОСОБА_6 прийнято усну заяву, що 18.02.2025 приблизно о 23:10 наглядно знайомий чоловік на імя ОСОБА_24 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в область грудної клітини ОСОБА_6 . Матеріальної шкоди не заподіяно. Особу бачив, впізнати зможе. Підозрює чоловіка на ім`я ОСОБА_24 (на прізвище ОСОБА_20 ).

Протоколом огляду місця події від 19.02.2025, фото таблицею до протоколу підтверджується, що слідчий в присутності понятих оглянув палату № 3 КНП БЛ ВРСРМРМО за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова, 118 (хірургічне відділення). Під час огляду вилучено червону куртку з зовнішніми пошкодженнями у вигляді отворів діаметром 1-3 мм; светр сірого кольору вовняний з плямами речовини бурого кольору ззовні схожих на кров; кофта чорного кольору з зовнішніми пошкодженнями у вигляді отворів 1-3 мм. Вказані речі належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому постановою слідчого від 19.02.2025 вищезазначені речі визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Протоколом огляду місця події від 19.02.2025, фото таблицею до протоколу підтверджується, що слідчий в присутності понятих оглянув квартиру АДРЕСА_9 , а саме під`їзд № 1 та під час огляду слідів біологічного походження не виявлено. Огляд проведено за наявності заяви ОСОБА_25 про надання дозволу на проведення огляду від 19.02.2025. Також, відповідно до заяви ОСОБА_25 від 19.02.2025 нею добровільно видано телефон Samsung Galaxy A31, який перебуває у користуванні її сина ОСОБА_6 . В подальшому, як вбачається зі зберігальної розписки від 25.02.2025, вказаний телефон було передано потерпілому ОСОБА_6 на зберігання до вирішення справи по суті.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2025 ОСОБА_6 впізнав за зовнішнім виглядом, а саме рисами обличчя (розрізом очей, формою обличчя, формою носа) ОСОБА_4 , який був зображений на фото № 3, як вбачається з довідки доданої до протоколу.

Так само, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2025 ОСОБА_7 впізнала за рисами обличчя, а саме за формою обличчя, розрізом очей, формою носа ОСОБА_4 , який був зображений на фото № 2, як вбачається з довідки доданої до протоколу.

На підставі ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.02.2025 проведено обшук квартири АДРЕСА_2 та як вбачається з протоколу обшуку від 19.02.2025, до якого долучено флеш-накопичувач з відеозаписом проведення обшуку, під час обшуку було виявлено саморобний ніж з червоною рукояткою, кухонний ніж з чорною рукояткою, кастет сріблястого кольору, викрутка чорного кольору, стамеска з дерев`яною ручкою, заточений металевий предмет з пластиковою рукояткою. Вказані предмети було вилучено та розміщено в паперові конверти. В подальшому постановою слідчого від 20.02.2025 вищезазначені речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Як вбачається з протоколу затримання особи від 19.02.2025, слідчий в присутності понятих здійснив особистий обшук ОСОБА_4 , у якого було виявлено та вилучено куртку синього кольору, кросівки чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, кофта коричневого кольору, які поміщено до спецпакетів. Постановою слідчого від 20.02.2025 вищезазначені речі визнано речовими доказами. Час фактичного затримання особи 19:17 19.02.2025. Місце фактичного затримання: АДРЕСА_5 .

З протоколу слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 20.02.2025 з додатками (диск DVD-R та карта пам`яті), вбачається, що в ході слідчого експерименту, проведеного за адресою: АДРЕСА_4 , останній розказав та продемонстрував учасникам слідчої дії обставини події, що сталась 18.02.2025. Зокрема показав механізм та спосіб, яким були нанесені потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Як вбачається з протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 25.02.2025, ОСОБА_4 на фото № 2 впізнав заточений металевий предмет, яким 18.02.2025 спричинив тілесні ушкодження потерпілому.

Висновком експерта № 259 від 08.04.2025 ДСУ «Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи» встановлено, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мають місце тілесні пошкодження у вигляді сліпих проникаючих колотих поранень грудної клітки по задній поверхні справа та боковій поверхні грудної клітки зліва, які ускладнились лівобічним гемопневмотораксом, підшкірною емфіземою, непроникаючих колотих поранень м?яких тканин спини зліва (ділянки в проекції нирки).

Дані тілесні пошкодження могли утворитися від п?яти дій будь-яким колючим предметом. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові - 19.02.2025 року, не виключається.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться: непроникаючі колоті поранення м?яких тканин спини зліва (ділянки в проекції нирки) до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров?я; сліпі проникаючі колоті поранення грудної клітки по задній поверхні справа та боковій поверхні грудної клітки зліва, які ускладнились лівобічним гемопневмотораксом, підшкірною емфіземою до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Тілесне пошкодження у вигляді сліпих проникаючих колотих поранень грудної клітки по задній поверхні справа та боковій поверхні грудної клітки зліва, які ускладнились лівобічним гемопневмотораксом, підшкірною емфіземою являються небезпечними для життя потерпілого згідно «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень».

Ділянка задньої та бокової поверхні грудної клітини, спини малодоступна для нанесення власних тілесних пошкоджень власною рукою.

??Будь-яких тілесних пошкоджень характерних для самооборони потерпілого в наданих медичних документах не мається.

??При нанесені тілесних пошкоджень взаєморозташування потерпілого до нападника (нападників) могло змінюватися.

Будь-яких судово-медичних даних про наявність етилового спирту в крові потерпілого при надходженні в лікувальний заклад не мається.

Висновком експерта від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3888-БД встановлено генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наведено у таблиці результатів дослідження. Вартість проведеної біологічної експертизи, відповідно до довідки, становить 11748,32 грн.

Висновком експерта від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3496-БД встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які наведено у таблиці результатів дослідження. Вартість проведеної біологічної експертизи, відповідно до довідки, становить 9997,81 грн.

Відповідно до висновку експерта від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3880-БД, на правому кросівку (об?єкти № 1, 2), на лівому кросівку (об?єкти № 3, 4, 5) крові людини не виявлено, у зв?язку з чим подальше молекулярно-генетичне дослідження даних об?єктів не проводилось. Питання в аспекті збігу генетичних ознак крові людини на правому кросівку (об?єкти № 1, 2), на лівому кросівку (об?єкти № 3, 4, 5), з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вирішувалось, у зв`язку з зазначеним в п. 1 даного висновку експерта. Вартість проведеної біологічної експертизи, відповідно до довідки, становить 11055,31 грн.

Відповідно до висновку експерта від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3870-БД, на кастеті (об?єкт № 1) виявлено клітини з ядрами з домішкою людини та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). На кастеті (об?єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатні. ДНК- профіль клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на кастеті (об?єкт № 1) є змішаними і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини, що домінують серед змішаних генетичних ознак на кастеті (об`єкт № 1) збігаються з ДНК-профілем зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (обєкт № 1 у BE Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № CE-19/115-25/3496-БД) та не збігаються з ДНК-профілем зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № CЕ-19/115-25/3888-БД). Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на кастеті (об?єкт № 1) від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виключається. Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених на кастеті (об?єкт № 2) від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № CE-19/115-25/3888-БД), підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об?єкт № 1 у BE Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № CE-19/115-25/3496-БД не представляється за можливе, у зв?язку із зазначеним у п. 1 даного висновку експерта. Вартість проведеної біологічної експертизи, відповідно до довідки, становить 13877,92 грн.

Відповідно до висновку експерта від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3884-БД на куртці об?єкти (№ 2,3,4,6,8,11) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

На куртці об?єкти (№ 9,10) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

На куртці (об`єкти № 1,5,7) виявлено клітини з ядрами домішкою крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатні.

ДНК-профілі клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на куртці (об?єкти № 4,6,8,11), клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 9) збігаються між собою, збігаються з ДНК-профілем зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3888-БД).

Ймовірність походження даних ДНК-профілів від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить не менше ніж 99.99999999 %.

Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на куртці (об?єкти № 4,6,8,11), клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 9) від підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається.

Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 3) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № l у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3888-БД), зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об?єкт № l у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № CE-19/115-25/3496-БД та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 3) від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається.

Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 2), клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 10) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини, що домінують в об?єкті N?2, клітин з ядрами без домішки крові людини, що домінують в об?єкті № 10, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об?єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № CЕ-19/115-25/3888-БД), та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об?єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 20.05.2025 № CE-19/115-25/3496-БД).

Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 2), клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених на куртці (об?єкт № 10) від підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається.

Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами з потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не представляється за можливе, у зв`язку із зазначеним у п. 1 даного висновку екперта. Вартість проведеної біологічної експертизи, відповідно до довідки, становить 28751,83 грн.

Відповідно до висновку експерта від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3875-БД, на кухонному ножі (об?єкт № 4) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. На кухонному ножі (об?єкти № 2, 3) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини, генетичні ознаки яких не встановлено, у зв?язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. На кухонному ножі (об?єкт № 1) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини, генетичні ознаки яких не встановлено, у зв?язку з інгібіцією або недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Висловитись про походження генетичних ознак поодиноких клітин без домішки крові, виявлених на кухонному ножі (об?єкт № 4), від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не представляється за можливе, у зв?язку із вищезазначеним у п.1. Питання в аспекті збігу генетичних ознак поодиноких клітин без домішки крові, виявлених на кухонному ножі (об?єкти № 1, 2, 3), з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вирішувалось, у зв`язку з зазначеним в п. 1 даного висновку експерта. Вартість проведеної біологічної експертизи, відповідно до довідки, становить 22287,34 грн.

Відповідно до висновку експерта від 22.05.2025 № СЕ-19/115-25/3876-БД, на металевому предметі з руків?ям (об?єкти № 1,3) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

На металевому предметі з руків?ям (об?єкти № 2,4) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації не придатними.

Генетичні ознаки клітин з домішкою крові виявлених на металевому предметі з руків?ям (об?єкти № 1,3) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ймовірність походження даних генетичних ознак від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить не менше ніж 99,99999999%.

Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на металевому предметі з руків?ям (об?єкти № 1,3) від підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається.

Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених на металевому предметі з руків?ям (об?єкти № 2,4) від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не представляється можливим у зв?язку з зазначеним у п. 1 даного висновку. Вартість проведеної біологічної експертизи, відповідно до довідки, становить 19923,37 грн.

Зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 та зразок крові потерпілого ОСОБА_6 визнані речовими доказами у кримінальному провадженню постановами слідчого від 20.02.2025.

Під час судового розгляду у змагальному процесі обвинувачений та захисник не ставили питань про недопустимість жодних доказів, зібраних стороною обвинувачення.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст. 121 КК, є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Так, умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановленням причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

В даному випадку, суд приймає до уваги, що обвинувачений для нанесення удару обрав предмет, який має значні травмуючи властивості, а саме заточений металевий предмет, який мав з собою, а також спрямованість нанесених обвинуваченим ударів та їх кількість і локалізацію. Також, при вирішенні питання щодо спрямованості умислу обвинуваченого суд враховує і наступну поведінку обвинуваченого по відношенню до потерпілого, який після завдання ним ударів, не вживав будь-яких заходів для надання допомоги потерпілому, не викликав швидку медичну допомогу, не цікавився станом здоров`я потерпілого. Наведені обставини в сукупності з даними про кількість, локалізацію та характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що обвинувачений, умисно завдаючи удари заточеним металевим предметом в тулуб потерпілого без будь-якого попередження, бажав заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, а отже, достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій.

Крім того, суд розглянув і іншу версію подій, яку намагалась представити сторона захисту, згідно якої обвинувачений начебто діяв в умовах необхідної самооборони, оскільки вважав, що потерпілий здійснював посягання на його життя та здоров`я, вказуючи, зокрема на попередню агресивну поведінку потерпілого та погрози на адресу обвинуваченого, але перевищив її межі. Разом з тим, вказана версія також не знайшла підтвердження у сукупності наданих суду доказів.

Стороною захисту не надано обґрунтованих доводів того, що в ході конфлікту потерпілий здійснював будь-які дії, які розумна людина могла б кваліфікувати як посягання на життя та здоров`я обвинуваченого. Зі змісту пояснень обвинуваченого, потерпілого та свідка вбачається, що конфлікт був словесний, носив характер побутової сварки. Жодних слідів того, що в ході конфлікту обвинуваченому було завдано ушкоджень сторона захисту суду не надала, а у матеріалах кримінального провадження відомостей про наявність таких слідів немає. Більш того, обвинувачений зазначив, що після того, як вони з потерпілим покинули квартиру ОСОБА_7 і сіли на лавочку біля сусіднього під`їзду, ОСОБА_6 вже посміхався, «наче нічого і не було». Так само і той факт, що потерпілий перед під`їздом будинку АДРЕСА_4 сів на лавочку і неодноразово запрошував обвинуваченого сісти поговорити, свідчать про відсутність на той момент агресивної поведінки, чи такої, що свідчить про можливе посягання на життя та здоров`я обвинуваченого. Посилання обвинуваченого на те, що він відчував загрозу від потерпілого через те, що він раніше судимий, спростовуються тим, що обвинувачений у судовому засіданні вказав, що дізнався про цей факт лише при його затриманні від працівників поліції. Потерпілий ОСОБА_6 не був озброєний будь-яким предметом, пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень. При дослідженні доказів у справі судом не встановлено таких обставин, які б свідчили, що дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, які б у зв`язку з цим, викликали невідкладну необхідність у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Так, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 124 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно зі ст. 36 ч. 1 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ст. 36 ч. 3 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Отже оцінивши всі обставини справи суд вважає, що визначальним у поведінці обвинуваченого ОСОБА_4 було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, у зв`язку із чим такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, перевищення меж необхідної оборони. На думку суду, ОСОБА_4 не перебував і в стані уявної оборони.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що проявилось в тому, що ОСОБА_4 під час слідчого експерименту розказав та продемонстрував учасникам слідчої дії обставини події, що сталась 18.02.2025, показав механізм та спосіб, яким були нанесені потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, зважаючи на те, що очевидці вказаного відсутні.

Щодо щирого каяття, яке було заявлене в обвинувальному акті, але у судових дебатах прокурор вказав на його відсутність, то суд звертає увагу, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані про зміни в ціннісних пріоритетах та способі життя. ОСОБА_4 ані під час судового розгляду, ані під час допиту потерпілого, не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, не висловлював жаль саме з приводу нанесення іншій особі тяжких тілесних ушкоджень, навіть, якщо вважав свої дії перевищенням меж необхідної оборони, не оцінював злочин негативно, не співчував потерпілому, не вибачився перед ним, а тому, підстави для визнання судом обставиною, яка пом`якшує покарання - щирого каяття відсутні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів. Статтею 34 КК України передбачено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Судом встановлено, що ОСОБА_4 судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення, судимість за яке не знято і не погашено у встановленому законом порядку, що відповідно до положень, передбачених ст. 34 КК, утворює рецидив кримінальних правопорушень та свідчить про наявність зазначеної обтяжуючої покарання обставини.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання вчинення діяння у стані алкогольного сп`яніння, як було зазначено прокурором у судових дебатах. Відповідно до приписів ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Проте, як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння обвинуваченому не висувалася. Суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 (справа № 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи. Дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що згідно вимоги про судимість та довідки про звільнення, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення, судимість за яке не знято і не погашено у встановленому законом порядку. Згідно медичних довідок на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває. Має постійне місце проживання та відповідно до характеристики Гаврилівського старостинського округу Бучанської міської ради від 08.04.2025 по місцю проживання характеризується нейтрально, громадський порядок не порушує, скарг та заяв від сусідів не надходило.

Відповідно до досудової доповіді та витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень ризику небезпеки для суспільства визначено як дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). При цьому ОСОБА_4 надав зауваження до тексту досудової доповіді в частині того, що не має алкогольної залежності, вміє керувати своєю агресією, ОСОБА_6 випадковий знайомий і в нього не має в оточенні осіб, які притягувались до кримінальної відповідальності. По теперішній ситуації додав, що це був самозахист, не більше.

Суд також враховує позицію потерпілого, який висловився щодо міри покарання та вважає, що покарання має бути мінімальним, не пов`язаним з позбавленням волі, однак звертає увагу, що суд не пов`язаний з його позицією при призначенні покарання.

При цьому поведінка потерпілого може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винного. По даній справі встановлено, що потерпілий був ініціатором виникнення конфлікту, ображав свою сестру та племінницю, що викликало неприязнь обвинуваченого, який заступився за них, тому при призначенні покарання суд враховує дану обставину.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди керуються принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

З огляду на те, що ОСОБА_4 умисно із застосуванням заточеного металевого предмету наніс потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом на підставі ст. 69 КК України відсутні. Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини цієї справи суд вважає, що правові підстави для застосування ст. 75 КК України також відсутні.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Тож початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі стосовно особи, яка перебуває під вартою, законодавець обліковує виключно з дня набрання законної сили обвинувальним вироком при цьому строк попереднього ув`язнення повинен бути зарахований до строку відбування покарання за правилами ст. 72 КК України.

Суд бере до уваги, що обвинувачений 19.02.2025 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а з 21.02.2025 перебуває під вартою, тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зазначений строк підлягатиме зараховуванню у строк відбуття покарання.

Враховуючи те, що обвинуваченому призначено покарання у виді позбавленні волі реально, з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, суд не вбачає підстав, передбачених ч. 3 ст. 377 КПК України, для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Таким чином, запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, стягненню з ОСОБА_4 підлягають судові витрати за проведення біологічних експертиз від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3888-БД у розмірі 11748,32 грн, від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3496-БД у розмірі 9997,81 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3880-БД у розмірі 11055,31 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3870-БД у розмірі 13877,92 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3884-БД у розмірі 28751,83 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3875-БД у розмірі 22287,34 грн, від 22.05.2025 № СЕ-19/115-25/3876-БД у розмірі 19923,37 грн, всього на суму 117641,90 грн.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази:

кросівки, які знаходяться у сейф-пакеті № WAR1526242 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 ;

куртку, яка поміщена до сейф-пакету № 6289681 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 ;

кухонний ніж, який знаходиться в сейф-пакеті № 6154835, металевий предмет із руків`ям, який поміщений до паперового конверту, кастет, який поміщений до паперового конверту, зразок крові ОСОБА_6 , який поміщений до паперового конверту, зразок букального епітелію ОСОБА_4 , який поміщений до паперового конверту - після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення біологічних експертиз від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3888-БД у розмірі 11748,32 грн, від 20.05.2025 № СЕ-19/115-25/3496-БД у розмірі 9997,81 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3880-БД у розмірі 11055,31 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3870-БД у розмірі 13877,92 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3884-БД у розмірі 28751,83 грн, від 26.05.2025 № СЕ-19/115-25/3875-БД у розмірі 22287,34 грн, від 22.05.2025 № СЕ-19/115-25/3876-БД у розмірі 19923,37 грн, всього - 117641,90 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за даним вироком термін попереднього ув`язнення з 19 лютого 2025 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

06.06.2025