Справа № 953/1649/25
н/п 1-кс/953/3847/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000075 від 09.02.2025, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова,, з неповною середньою освітою, незаміжньої, тимчасово не працюючої, що має трьох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 , у якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 09.02.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України.

В клопотанні слідчий вказує, що невстановлені на теперішній час особи з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Харківській області під час дії правового режиму воєнного стану, у невстановлений період часу, але не пізніше 08.02.2025, прийняли рішення вчинити ряд терористичних актів на території м. Харкова та Харківської області.

Так, з метою створення належних умов для зазначеної злочинної діяльності, зазначені особи, у вказаний період часу, вступивши між собою в попередню змову на вчинення невизначеної кількості терористичних актів (більш точні обставини виникнення змови в ході досудового слідства не встановлені), вирішили підшукати можливих співучасників з тим, щоб створити за їх участі терористичну групу, діяльність якої мала на меті здійснення терористичних актів, тобто діянь у формі вчинення вибухів, підпалів, чи інших дій, які створюють небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування.

При цьому, не пізніше 08.02.2025 зазначені невстановлені особи через застосунок «Телеграм» встановили контакт із громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала в м. Харкові. В ході вказаного спілкування зазначеними особами ОСОБА_6 було доведено необхідність сприяти вчиненню вибуху на території Харківської області шляхом виготовлення саморобного вибухового пристрою. На отриману пропозицію невстановлених осіб ОСОБА_6 надала свою добровільну згоду.

За вказаних обставин у ОСОБА_6 , яка була обізнана про введення в Україні правового режиму воєнного стану та усвідомлювала, що вчинення будь-яких вибухів порушить громадську безпеку та матиме наслідком залякування населення, виник кримінальний протиправний намір на пособництво вчиненню терористичного акту через надання засобів та знарядь у вчиненні вибуху з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Таким чином невстановлені особи визначили ОСОБА_6 роль пособника у вчиненні терористичного акту, діяльність якої полягала б у виготовленні саморобного вибухового пристрою, що може бути застосований для здійснення терористичного акту, тобто діяння у формі вчинення вибуху, які створює небезпеку для життя чи здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, а також передачі зазначеного пристрою іншим особам, визначеним організаторами терористичного акту, а також отримали добровільну згоду ОСОБА_6 .

Далі, у період до 08.02.2025 ОСОБА_6 , реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, здійснила придбання необхідних частин для виготовлення вибухового пристрою в домашніх умовах, в тому числі металевих елементів, які мали бути використані для ураження якомога більшої кількості людей.

Далі, у той же період часу, тобто до 08.02.2025, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного наміру, діючи умисно за попередньою змовою із невстановленими особами, за вказівками останніх незаконно виготовила саморобний вибуховий пристрій із засобом ініціації - мобільним телефоном з номерами ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та сім-карткою мобільного оператора, усвідомлюючи, що вказаний пристрій буде використаний для здійснення терористичного акту.

Далі, 08.02.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на виконання вказівок невстановлених осіб, помістила для подальшого транспортування іншою особою виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій у спортивну сумку чорного кольору. Слідчий вказує, що також для спостереження з боку невстановлених осіб за процесом доставки саморобного вибухового пристрою ОСОБА_6 помістила до даної спортивної сумки мобільний телефон із номерами ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з сім-карткою з номером НОМЕР_5 та встановленим на терміналі необхідним програмним забезпеченням. В подальшому, того ж дня, ОСОБА_6 здійснила передачу невідомому їй чоловіку, яким виявився ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказаної спортивної сумки із саморобним вибуховим пристроєм та мобільним телефоном, у під`їзді будинку АДРЕСА_3 .

Далі, близько 17 год. 45 хв. 08.02.2025 ОСОБА_11 , прослідував до ділянки місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , де, виконуючи під час телефонної розмови вказівки невстановленої особи чоловічої статі, за допомогою мобільного додатку « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та особистого мобільного телефону здійснив замовлення поїздки на таксі від місця його знаходження до м. Зміїв Чугуївського району Харківської області.

В подальшому, після прибуття на автомобілі таксі до м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_11 додатково отримав вказівку від вищевказаної невстановленої особи чоловічої статі вищевказаним способом щодо продовження руху до с. Гайдари Чугуївського району Харківської області та зустрічі із невідомою йому особою, якому необхідно було передати раніше отриману від ОСОБА_6 спортивну сумку чорного кольору із її вмістом.

Однак, близько 18 год. 50 хв. 08.02.2025, на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_5 , під час особистої зустрічі ОСОБА_11 разом із раніше невідомим йому військовослужбовцем частини НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , стався вибух саморобного вибухового пристрою, який перебував у вищевказаній спортивній сумці. Вказаний вибух призвів до загибелі неповнолітнього ОСОБА_11 та військовослужбовця ОСОБА_12 , а також іншої майнової шкоди.

Разом із цим, слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на території м. Харкова, у невстановлений період часу, але не пізніше 19.02.2025, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховим пристроєм шляхом його придбання, зберігання за місцем свого мешкання.

Так, реалізуючи виниклий кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухового пристрою, ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19.02.2025, діючи умисно, в порушення п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), придбала за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вибуховий пристрій у вигляді саморобного вибухового пристрою детонатору та зберігала його за місцем свого мешкання, а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, 19.02.2025 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за вказаною адресою, в особистих речах ОСОБА_6 виявлено та вилучено вибуховий пристрій у вигляді детонатору.

Як зазначає слідчий, згідно довідок спеціаліста ВТС ГУНП в Харківській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 19.02.2025, вилучений в особистих речах ОСОБА_6 предмет, який складається з пластикового корпусу (корпус медичного шприца), електро-сірника та білої порошкоподібної суміші, з терців корпусу суміш зафіксована епоксидним клеєм, належить до категорії вибухонебезпечності «небезпечно».

Сторона обвинувачення вказує, що 19.02.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

20.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри обґрунтовується наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.02.2025 в с. Гайдари Харківської області, проведений за результатом отримання відомостей про вибух і загибель двох осіб внаслідок зазначеного вибуху на території вказаного села; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який, серед іншого, повідомив, що 08.02.2025, працюючи в службі таксі, отримав замовлення на перевезення пасажира з вул. Салтівське Шосе в м.Харкові до будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , однак після зустрічі із пасажиром, що здійснив замовлення, останній змінив пункт призначення до с.Гайдари Харківської області. По прибуттю до пункту призначення, ОСОБА_13 став свідком того, що пасажир, якого він доставив, а саме ОСОБА_11 , 16.12.2009, вийшов з авто, зустрівся з іншим чоловіком - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , і під час їхньої зустрічі пролунав вибух; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_13 до впізнання за фотознімками ОСОБА_14 , в ході якого ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_11 як особу, яку він доставив з м.Харкова до с.Гайдари в якості пасажира таксі 08.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка 08.02.2025 перебувала з ОСОБА_13 в автомобілі і за вищевказаних обставин спостерігала аналогічні події; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого, серед іншого, виявлено та вилучено предмет, схожий на саморобний електродетонатор, елементи та компоненти, необхідні для створення саморобного вибухового пристрою із засобами ураження, та в ході якого ОСОБА_6 повідомила, що 08.02.2025 вона, попередньо створивши саморобний вибуховий пристрій, приховала його у спортивну сумку та, в подальшому, за вказівкою невстановленої на даний час особи, особисто у приміщенні під`їзду будинку за місцем свого мешкання особисто передала її ОСОБА_11 , який, в подальшому, разом із ОСОБА_12 загинув на території с.Гайдари Харківської області внаслідок вибуху невстановленого вибухового пристрою, попередньо, отриманим ОСОБА_11 від ОСОБА_6 ; довідкою, складеною представниками вибухотехнічної служби ІНФОРМАЦІЯ_11 про те, що предмет, виявлений і вилучений під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , схожий на електродетонатор, є саморобним вибухонебезпечним пристроєм (детонатором), належить до категорії «небезпечно»; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Так, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 від 21.02.2025 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » строком до 19.04.2025 включно, без визначення розміру застави.

14.04.2025 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 продовжено до трьох місяців, тобто до 20.05.2025 включно.

Крім того, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_12 від 15.04.2025 стосовно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до 19.05.2025 включно, без визначення розміру застави.

Як вказує слідчий у клопотанні, завершити досудове розслідування до 20.05.2025 є неможливим, оскільки органу досудового розслідування необхідно: виконати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володіння операторів мобільного зв`язку, здійснити огляд та аналіз отриманої інформації; отримати висновки судових експертиз за експертними спеціальностями «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу», судової-вибухотехнічної експертизи; здійснити розсекречення відповідних клопотань та ухвал суду, на підставі яких надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважали, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

При розгляді клопотання з пояснень підозрюваної встановлено, що вона показання надавала добровільно, до неї не застосовувалося насильство під час затримання та перебування в якості затриманої.

Підозрювана ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Захисник підтримав позицію своєї підзахисної.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 09.02.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочинів, підозрювана ОСОБА_6 фактично була затримана 19.02.2025 з 21.49 год. по 22.56 год., в порядку ст. 208 КПК України.

20.02.2025 о 10:00 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, тобто у пособництві терористичному акту, тобто вчиненню вибуху, який створював небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, що призвело до загибелі людей; ч.1 ст.263 КК України, тобто у придбанні та зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Так, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 від 21.02.2025 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до 19.04.2025 включно, без визначення розміру застави.

14.04.2025 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 продовжено до трьох місяців, тобто до 20.05.2025 включно.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_12 від 15.04.2025 стосовно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до 19.05.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 від 15.05.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 09.02.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 20.08.2025 (включно).

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 21.02.2025, а також 15.04.2025 під час продовження строку його дії, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.258, ч.1 ст.263 КК України.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій.

Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2025, у зв`язку з необхідністю: виконати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володіння операторів мобільного зв`язку, здійснити огляд та аналіз отриманої інформації; отримати висновки судових експертиз за експертними спеціальностями «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу», судової-вибухотехнічної експертизи; здійснити розсекречення відповідних клопотань та ухвал суду, на підставі яких надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з вказаними доводами сторони обвинувачення.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, які є особливо тяжким та тяжким злочинами. Санкція частини 3 ст. 258 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна або без такої. Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-які предмети, речі та документи, що використовувались для вчинення кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_6 має місце проживання та реєстрації, має середню освіту, яка тимчасово не працює, що має трьох малолітніх дітей, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки, покарання за вчинення якого, за умови визнання її винуватою, передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна або без такої, та у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки, покарання за вчинення якого, за умови визнання її винуватою, передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також враховуючи, що встановлені ухвалами слідчих суддів від 21.02.2025, 15.04.2025, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваної інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 (шістдесят) днів - до 13 липня 2025 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_6 про тримання під вартою останньої.

Встановити строк дії ухвали до 13 липня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення їй копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1