Єдиний унікальний номер 317/3206/25
Номер провадження 1-кс/317/453/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001104, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із середньою освітою (8 класів), одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, старшого бойового медика роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту ВЧ НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2025 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) від 22.04.2022 № 6 солдата військової служби за мобілізацією ОСОБА_5 призначено на посаду старшого бойового медика роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту ВЧ НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, продовжуючи свою злочинну діяльність, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

13 липня 2022 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби, не з`явився до місця служби, а саме до тимчасового району зосередження роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту ВЧ НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_2 , після завершення терміну відпустки за станом здоров`я, яка була надана останньому на строк з 13 червня 2022 року по 12 липня 2022 року, після чого свої службові обов`язки не виконує, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймає, про своє місце знаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляє та незаконно перебуває за межами місця служби.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме: у дезертирстві, тобто нез`явленні з метою ухилитися від військової служби на службу з відпустки, вчинене в умовах воєнного стану.

На переконання слідчого, причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення в повному обсязі підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування, наданими представниками ВЧ НОМЕР_1 , за фактом нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу з відпустки, вчинене в умовах воєнного стану солдатом ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав свідчення про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надав свідчення про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надав свідчення про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який надав свідчення про обставини вчинення ним кримінального правопорушення (злочину); іншими матеріалами кримінального провадження.

09 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий та прокурор вважають, що згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 408 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, об`єктивна сторона злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , полягає саме в ухиленні та переховуванні. Зазначені обставини свідчать про необхідність його ізоляції задля запобігання можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. Це є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються тим, що на теперішній час не встановлені усі обставини вчинення злочину, і це свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно, як самостійно так і за допомогою інших осіб, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради, з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), тим самим перешкоджати встановленню істині у справі.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються тим, що з матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок, що своїми противоправними діями підозрюваний підриває бойовий дух військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та демонструє негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України, оскільки вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення у сфері встановленого порядку несення військової служби. Так само підозрюваний, з метою переховування від органу досудового розслідування та уникнення покарання, може вчинити аналогічний злочин або інший злочин, передбачений Розділом XIX Кримінального кодексу України, у тому числі кримінальні правопорушення, передбаченні ст.ст. 407 та 408 КК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_5 не можливо, оскільки, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення застави.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки, на їх думку, ризики, зазначені слідчим у клопотанні, відсутні. Підстав для застосування запобіжного заходу немає, оскільки підозрюваний від органів досудового розслідування та/або суду не переховується, з`являється за викликами до слідчого та до суду, не виявляє намірів на скоєння правопорушень.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, є обґрунтованою та підтверджується зібраними у провадженні доказами.

Разом з цим, у матеріалах провадження відсутні докази реальної наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний обґрунтовано може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та зазначені у клопотанні, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до клопотання, дані до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України відносно ОСОБА_5 , який 13.07.2022 залишив тимчасове місце розташування підрозділу військової частини, були внесені лише 24.07.2024. Свідки по провадженню допитувалися тільки в грудні 2022 року. При цьому підозру ОСОБА_5 оголосили 09.06.2025. Разом з цим, ані слідчим, ані прокурором не надано доказів порушення ОСОБА_5 процесуальних обов`язків підозрюваного, у тому числі факту переховування від органів досудового слідства та (або) суду.

ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він з осені 2022 року періодично і доставлявся, і самостійно приходив до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою повернення на військову службу, але йому відмовляли у цьому, оскільки він не підпадав під мобілізаційний вік. Зараз ОСОБА_5 також бажає повернутися на службу, проте його туди не беруть, посилаючись на те, що він має вади по психічному здоров`ю.

ОСОБА_5 одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей, з якими проживає разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що у клопотанні не деталізовані обставини щодо визначення ризиків, не описано жодного порушення з боку підозрюваного, що повинно бути підґрунтям для обрання запобіжного заходу.

Таким чином, жодний із зазначених у клопотанні ризиків не знайшов свого підтвердження. Так, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є формальним та необґрунтованим.

Окрім того, слідчим було повідомлено, що для завершення кримінального провадження залишилося виконання тільки процесуальних дій, всі слідчі дії вже виконані.

До суду на розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 з`явився самостійно, без супроводу працівників поліції.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає недоцільним наразі застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001104, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, прокурору, слідчому.

Повний текст ухвали складено та оголошено 25.06.2025 о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1