Справа № 154/2133/25 Провадження №11-сс/802/305/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 31 травня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 (ЄРДР №0000301),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 31 травня 2025 року в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 31.07.2025 року включно з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішення прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді, якою до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпідставно відхилено. Звертає увагу на те, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що ОСОБА_9 має законні можливості для перетину державного кордону України, оскільки є батьком семи неповнолітніх дітей, крім цього, та протиправна діяльність, що інкримінується підозрюваному свідчить про його велику обізнаність яким чином перетнути кордон України в незаконний спосіб, що відповідно зумовлює ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду з мето уникнення кримінальної відповідальності. Також, надалі існують ризики незаконного впливу ОСОБА_9 на свідків у провадженні та перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином, окрім того, ОСОБА_9 матиме змогу продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, аналогічні тому, яке йому інкримінується, оскільки перебування під домашнім арештом не зумовлює обмеження у користуванні засобами зв`язку, а також можливості пересування поза межами свого домоволодіння.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, підозрюваного та його захисника, які, кожен зокрема, заперечили скаргу прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про те, що прокурор не довів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи санкцію покарання, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливти на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, на думку суду, з огляду на цілодобовий домашній арешт, не заслуговують на увагу.

При цьому, посилання прокурора в апеляції, щодо тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 , не може слугувати підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апеляції прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного та того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому слідчим суддею вірно враховані дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та сім`ю, спільно з дружиною виховують сім малолітніх дітей та ведуть домашнє господарство, офіційно працевлаштований.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 31 травня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , та застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 31 липня 2025 року включно з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді