ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/887/25
Номер провадження №1-кп-678-91/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів обвинувальний акт, який складений дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 і затверджений 05 червня 2025 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 17 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Летичів Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, інвалідність відсутня, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

його захисник - адвокат ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 16 березня 2025 року близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні магазину «Марія», що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, прийняв рішення про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Тоді ж, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, вийшовши з магазину на подвір`я, дочекався, коли з магазину вийде ОСОБА_7 , стоячи навпроти останнього, за вище вказаною адресою, в ході конфлікту наніс потерпілому один удар пластмасовою пляшкою з-під пива об`ємом 1 літр в ділянку носа та очей.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних крововиливів внутрішнього краю нижньої повіки лівого ока, внутрішнього краю нижньої повіки правого ока, під слизову оболонку внутрішньої поверхні нижньої губи більш справа, які відносяться до категорій тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.

Своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

2. Прокурор ОСОБА_4 під час виступу у судових дебатах зазначила, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, обвинувачений повністю і беззаперечно визнав свою вину, тому, враховуючи відомості про його особу, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, просить призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

3. Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини, такі не оспорює, під час допиту підтвердив факт нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_5 перед магазином «Марія» в селищі Летичів одного удару в ділянку носа та очей пластмасовою пляшкою, цивільний позов не заявляв, вважає, що суд має призначити обвинуваченому справедливе покарання, щоб обвинувачений усвідомив, що так безпричинно наносити іншим людям тілесні ушкодження не можна, його вибачення не приймає.

4. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, при цьому не оспорює час, місце, спосіб, мотив, мету, механізм нанесення тілесного ушкодження потерпілому, наслідки, які настали, тощо, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається, обіцяє таких дій більше не вчиняти, свій вчинок, який здійснив під впливом перебування в стані алкогольного сп`яніння, засуджує і жалкує про вчинене, просить вибачення в потерпілого, готовий понести те покарання, яке запропоновано прокурором і сплатити штраф.

5. Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 просить суд при призначенні покарання врахувати, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро кається, позитивно характеризується по місцю проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вибачився перед потерпілим, тобто усвідомив свій вчинок і такий засуджує.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

6. Прокурор, потерпілий, обвинувачений і його захисник зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

7. Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

8. Судом проведено допит обвинуваченого і допит потерпілого під час якого вони підтвердили фактичні обставини, які викладені у обвинувальному акті, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

9. У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

10. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

11. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

12. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

13. Згідно ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Отже, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

14. ОСОБА_5 має негативне ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю і беззаперечно визнав вину, щиро кається, попросив вибачення у потерпілого за вчинене, готовий понести призначене судом покарання, розлучений, з його слів - має на утримання малолітню дитину, офіційно не працює, інвалідність відсутня, на військову обліку не перебував та не перебуває, на диспансерному обліку у психіатра не перебуває, однак перебуває на диспансерному обліку в нарколога з діагнозом F11.3, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, згідно довідки-характеристики до Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області компрометуючих даних відносно нього не надходило і органом місцевого самоврядування до адміністративної відповідальності він не притягувався.

15. 05 червня 2025 року складено висновок судово-психіатричного експерта №436 за змістом якого ОСОБА_5 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання опіатів, алкоголю та коноплі, синдром залежності, усвідомлював свої дії та міг керувати ними, на теперішній час виявляє ті ж психічні та поведінкові розлади, усвідомлює свої дії та може керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

16. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

17. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), дані про особу ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання за інкримінованим кримінальним правопорушенням (проступком) у виді штрафу, однак у максимальній межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України (з урахуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України, яке буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, хоча обвинувачений не працює офіційно, однак він буде спроможний сплатити визначений судом розмір штрафу, що й підтвердив у судовому засіданні.

18. Законодавець у санкції ч. 1 ст. 125 КК України передбачив три альтернативних види покарання - штраф, громадські або виправні роботи.

Виправні роботи у даній справі не можуть бути призначені, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працює.

Громадські роботи недоцільно призначати, оскільки обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого, засудив свій вчинок.

Зважаючи на зазначене, призначення ОСОБА_5 саме покарання у виді штрафу в максимальному розмірі (градація даного виду покарання, зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 53 КК України, від 510 грн. до 850 грн.) буде у даній справедливим.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

19. Згідно обвинувального акта розмір шкоди, завданої кримінальним проступком - не встановлено, розмір витрат на залучення експертів - не встановлено, речові докази - відсутні, цивільний позов - не заявлявся, запобіжний захід - не обирався.

20. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази і витрати на залучення експертів - відсутні.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1