Справа №:755/2789/25
Провадження №: 1-кс/755/2025/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на рішення прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва про відмову у задоволенні клопотання, у межах кримінального провадження за №0000527 від 14.02.2025 року, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вказаною скаргою в якій просить скасувати у кримінальному провадженні №0000527 від 14.02.2025 року постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 09.05.2025 року.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, адвокат ОСОБА_4 клопотав про задоволення скарги у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні /п.18 ч.1 ст.3 КПК України/.

Під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом /п.6 ч.1 ст.303 КПК України/.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як вбачається із матеріалів скарги, Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000527 від 14.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.347-? КК України.

21.03.2025 року представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 на електронну пошту Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надіслав клопотання про вжиття заходів безпеки вих.№21-03/25-1 відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000527 від 14.02.2025 року.

27.03.2025 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про вжиття заходів безпеки вих.№21-03/25-1.

Постанова мотивована тим, що вивченням доводів викладених у клопотанні та вивчивши матеріали кримінального провадження №0000527 від 14.02.2025 року не встановлені підстави, які б свідчили про реальні загрози життю та здоров?ю ОСОБА_3 та її сім?ї.

Статтею 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають: а) особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень; б) потерпілий та його представник у кримінальному провадженні; в) підозрюваний, обвинувачений, захисники і законні представники; г) цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники у справі про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; г-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; г-2) персонал органу пробації; д) свідок; д-1) викривач; е) експерт, спеціаліст, перекладач і понятий; є) члени сімей та близькі родичі осіб, перелічених у пунктах "а" - "е" цієї статті, якщо шляхом погроз або інших протиправних дій щодо них робляться спроби вплинути на учасників кримінального судочинства. Заходи забезпечення безпеки можуть бути застосовані до осіб, зазначених у проханні Міжнародного кримінального суду.

Також, п.3 ч.6 ст.206 КПК України, передбачено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Водночас, заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону /підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну/. Порядок здійснення заходів безпеки визначається цим Законом, іншими актами законодавства України /ст.22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»/.

Крім того, згідно ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчим суддею встановлено, що прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про вжиття заходів безпеки вих.№21-03/25-1, де зазначив, що не встановлені підстави, які б свідчили про реальні загрози життю та здоров?ю ОСОБА_3 та її сім?ї, однак прокурором не була здійснена перевірка заяви в частині загрози безпеки майну особи, яка просить про захист.

Керуючись ст.ст.2, 36, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на рішення прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва про відмову у задоволенні клопотання, у межах кримінального провадження за №0000527 від 14.02.2025 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання від 27.03.2025 року.

Зобов?язати прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва /або процесуального керівника/ розглянути клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 від 21.03.2025 року, вих.№21-03/25-1.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_8