УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000226 від 04.03.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Одеси, громадянка України, офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.149, ч.1 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

19 серпня 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000226 від 04.03.2025 року відносно до підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 04.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України.

27.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.149, ч.1 ст.369 КК України.

27.06.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 22 серпня 2025 року.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання та звернула увагу на міцні соціальні зв`язки, обставину, що підозрюана раніше не судима, а процесуальні ризики відсутні. Просила застосувати домашній арешт або зменшити розмір застави.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 пояснила, що повністю визнає провину, виправилася, зробила для себе належні висновки, а потерпіла мати під час досудового розслідування померла.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

27.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.149, ч.1 ст.369 КК України.

27.06.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 22 серпня 2025 року.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений слідством день, час та місці, але не раніше початку лютого 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання незаконного прибутку від експлуатації людини, яка полягає у примусовому втягненні у зайняття жебрацтвом, своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку та внаслідок безпорадності свого стану, перебуває у безумовній залежності від ОСОБА_4 , а отже перебуває в уразливому стані.

Так, ОСОБА_4 , розуміючи, що процес жебрацтва ґрунтується на виникненні почуття жалю до жебраків, придбала для ОСОБА_7 інвалідний візок, особисто контролювала процес жебрацтва потерпілою, здійснювала контроль за кількістю отриманих потерпілою від жебрацтва коштів та їх розподілу, визначала місця жебрацтва для потерпілої.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ОСОБА_7 перебуває в уразливому стані, в період часу з лютого 2024 року по червень 2025 року, кожного дня в різний час доби, за допомогою інвалідного візку, переміщувала ОСОБА_7 до місць жебракування на території міста Одеси, а саме неподалік супермаркету «АТБ» за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 18; супермаркету «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 10/5; ресторану грузинської кухні «Хінкальня» за адресою: м. Одеса, Аркадія пляж, 26; супермаркету «Міні-маркет» за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, де з метою недопущення втечі потерпілої, приковувала ланцюгом інвалідний візок до стовпа, та ввечері доставляла ОСОБА_7 до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, ОСОБА_4 присвоювала собі вилучені у потерпілої ОСОБА_7 кошти, які отримані від зайняття жебрацтвом, частину яких використовувала для фінансування витрат, що були пов`язані зі здійсненням злочинної діяльності, а іншу залишала собі.

Таким чином, ОСОБА_4 , в період часу з лютого 2024 року по червень 2025 року здійснювала експлуатацію ОСОБА_7 , шляхом примусового втягнення її у зайняття жебрацтвом.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1480 о/с від 05.09.2024 ОСОБА_8 призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 виконує функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу представниками влади, на яких положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Відповідно до посадової інструкції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області затверджених начальником відділу поліції № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області від 20.01.2025, старший ДОП відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, з поміж інших обов`язків, повинен здійснювати:

1.Уживати в межах компетенції заходів для негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання службових обов`язків поліцейського та невідкладно інформує про це безпосереднього керівника;

2.Стримано, доброзичливо, відкрито, уважно та ввічливо поводитися, що викликає в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати та утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні службові обов`язки, від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

3.Неухильно дотримуватися антикорупційного законодавства України (обмежень заборон, вимог, пов`язаних із службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію України», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції, виданих на виконання Закону України «Про запобігання корупції»);

4.Здійснення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень на території обслуговування ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області;

5.Виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття в межах своєї компетенції заходів щодо їх усунення;

6.Ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального чи адміністративного правопорушення;

7.Здійснення своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або інші події;

8.Виконання завдань, спрямованих на дотримання прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до ст. 255 КУпАП ОСОБА_8 є уповноваженою посадовою особою органів Національної поліції, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_8 , згідно ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України при виконанні службових обов`язків за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до наказу № 91 від 01.05.2025, ОСОБА_8 , починаючи з 05.05.2025 для забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, публічної безпеки і порядку, недопущення мародерства, дотримання вимог комендантської години на території регіону, попередження та розкриття кримінальних правопорушень, стабілізації криміногенної обстановки на закріпленій території обслуговування тимчасової поліцейської станції «Аркадія», здійснював охорону громадського порядку.

Так, ОСОБА_4 , починаючи з травня 2025 року здійснювала експлуатацію ОСОБА_7 , шляхом примусового втягнення її у зайняття жебрацтвом на території обслуговування ТПС «Аркадія». При цьому, ОСОБА_8 здійснюючи свою професійну діяльність та виконуючи обов`язки, покладені на нього відповідно до чинного законодавства, систематично робив усні зауваження ОСОБА_4 , з метою недопущення вчинення нею протиправних дій.

Усвідомлюючи, що дії старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_8 перешкоджають протиправній діяльності ОСОБА_4 , у останньої виник прямий умисел, спрямований на пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення нею дій в її інтересах, з використанням службового становища, а саме невжиття заходів для притягнення її та її матері ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності та не перешкоджання здійсненню нею експлуатації її матері ОСОБА_7 , а саме втягнення у зайняття жебрацтвом, на піднаглядній ОСОБА_8 території.

Надалі, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на надання неправомірної вигоди службовій особі, 19.06.2025 близько 09 год. 40 хв., за власною ініціативою, знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, зателефонувала старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та запропонувала останньому неправомірну вигоду у сумі 15000 тисяч гривень щомісячно, що в сукупності за сезон складає 45 000 гривень, за невжиття заходів для притягнення її та її матері ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності та не перешкоджання здійсненню нею експлуатації своєї матері ОСОБА_7 .

Оскільки пропозиція ОСОБА_4 була неправомірною, старший ДОП ОСОБА_8 цього ж дня, а саме 19.06.2025 доповів письмовим рапортом на ім`я начальника ВП № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , про дану подію та подав відповідну заяву про вчинення кримінального правопорушення до Одеського управління ДВБ НПУ.

Далі, ОСОБА_4 , переслідуючи мету надання неправомірної вигоди службовій особі, 26.06.2025 о 13 год. 56 хв., прийшла до службового кабінету ТПС «Аркадія» за адресою: м. Одеса, Аркадійська алея, 1.

Під час розмови із старшим дільничним офіцером поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи в службовому кабінеті № 3 ТПС «Аркадія» за адресою: м. Одеса, Аркадійська алея, 1, діючи умисно, повторно запропонувала ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 15000 гривень щомісячно за невиконання покладених на нього службових обов`язків, що надасть їй можливість надалі займатись протиправною діяльністю на території обслуговування ТПС «Аркадія», на що ОСОБА_8 , попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі.

Далі, ОСОБА_4 , переслідуючи мету надання неправомірної вигоди службовій особі, дістала зі своєї сумки поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти у сумі 15400 гривень та поклала на стіл старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , як неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, а саме за невиконання покладених на нього службових обов`язків, що надасть їй можливість надалі займатись протиправною діяльністю.

Надалі, 26.06.2025 о 15 год. 40 хв. після передачі ОСОБА_8 неправомірної вигоди у сумі 15400 гривень, в службовому кабінеті № 3 ТПС «Аркадія», за адресою: м. Одеса, Аркадійська алея, 1, ОСОБА_4 затримано співробітниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-протоколом огляду інтернет-інформації від 25.06.2025, а саме відеозаписів розміщених в інформаційних каналах мобільного додатку миттєвого обміну мультимедійними та текстовими повідомленнями «Telegram», на яких зафіксовані протиправні дії ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 ;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які надали показання щодо обставин вчинення протиправних дій ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 ;

-протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 260, 269 КПК України, за результатами яких підтверджено факти протиправних дій ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 ;

-протоколами допиту ОСОБА_8 , який розповів про обставини, за яких ОСОБА_4 пропонувала та надала йому неправомірну вигоду за невиконання покладених на нього службових обов`язків;

-протоколом огляду місця події, а саме службового кабінету ТПС «Аркадія» за адресою: місто Одеса, Аркадійська алея, 1, в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 15400 гривень, які ОСОБА_4 надала старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, а саме за невиконання покладених на нього службових обов`язків, що надасть їй можливість надалі займатись протиправною діяльністю;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.149, ч.1 ст.369 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.5. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.6. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч.1 ст.149, ч.1 ст.369 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.8. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Досудове розслідування перебуває на початковому етапі, органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а отже, ОСОБА_4 може мати можливість підтримувати зв`язок із іншими особами,які могли сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.

3.9. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу.

Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи встановлені ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_13 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.11. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

3.12. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

В той же час з врахуванням кількості матеріалів досудового розслідування, стадії виконання вимог ст.290 КПК України, вважаю, що строку дії запобіжного заходу до 03 вересня 2025 року буде достатньо для призначення та проведення підготовчого судового засідання.

За таких обставин клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000226 від 04.03.2025 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 03 вересня 2025 року включно, із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 27.06.2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1