Справа № 183/6489/25
№ 1-кп/183/2003/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000719 від 25.06.2025 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пересічне Харківської області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді номера обслуги 2 обслуги 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

25 червня 2025 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді номер обслуги 2 обслуги 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», розуміючи обсяг службових повноважень службової особи - поліцейського ВРПП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 8, 19, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи на території блок посту, який розташований поблизу с. Піщанка Самарівського району Дніпропетровської області, знаходячись біля транспортного засобу марки «ВАЗ» 2171 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , під час спілкування з поліцейським ВРПП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення правил дорожнього руху, яке виразилось у керуванні ним, ОСОБА_4 , транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, звернувся до працівника поліції поліцейського ВРПП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з пропозицією надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн. за не складання стосовно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному щиро кається, зробив для себе відповідні висновки, обіцяв, що більше подібного не вчинить.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 369 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Надаючи оцінку степеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є хоч і не тяжким, проте злочином.

Разом із тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, а також відсутності обставин, які обтяжують його, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок.

Речовий доказ DVD-диск «Alerus DVD-R 4.7 Gb 120 min» з відеозаписом з боді-камери інспектора ВРПП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , який поміщений до паперового конверту білого кольору, і який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1