Провадження №: 1-кп/336/179/2025
УХВАЛА

Іменем України

04 липня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за звинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 , вказуючи, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні ряду крадіжок, скоєних за попередньою змовою з іншими обвинуваченими, не має джерел доходу, тривалий час ухилявся від явки в судові засідання, тож наявні ризики переховування від суду, а також впливу на свідків чи потерпілих.

Інші прокурори підтримали заявлене клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що обов`язки, які покладені на обвинуваченого за попередньою ухвалою суду та про які просить прокурор у цьому клопотанні, фактично дублюють процесуальні обов`язки обвинуваченого, а період обов`язкового перебування у житлі наближений до встановленої комендантської години, тож відсутня потреба в обранні такого запобіжного заходу.

Інші захисники та обвинувачені підтримали міркування захисника.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

По даній справі суд враховує те, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів тяжких злочинів, певний період часу перебував в установі попереднього ув`язнення в межах обраного в іншому кримінальному провадженні запобіжного заходу, при цьому відмовлявся брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференцзв?язку, а після звільнення систематично не з?являвся в судові засідання без поважних причин.

Підсумовуючи вищевказане, суд виходить з того, що безумовно наявний ризик переховування від суду, а рівно і скоєння інших злочинів.

Водночас після зміни судом запобіжного заходу ОСОБА_10 з`являвся до суду у призначений час, належним чином виконував процесуальний обов`язок.

При розгляді клопотання захисника про зміну запобіжного заходу захисником були надані документи на підтвердження того, що ОСОБА_11 перебуває у шлюбі з ОСОБА_12 , матір`ю обвинуваченого ОСОБА_10 , має на праві власності житло та згоден на постійне перебування там обвинуваченого, що він підтвердив в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість судового розгляду справи, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у виді домашнього арешту.

Суд не погоджується з доводами захисника щодо того, що запропонований прокурором запобіжний захід фактично дублює обов`язки ОСОБА_10 як обвинуваченого, а час перебування його вдома наближений до встановленої у м. Запоріжжя комендантської години, адже невиконання обвинуваченим обов`язків, покладених на нього судом при обранні запобіжного заходу, може бути підставою для обрання більш суворого запобіжного заходу, наявність же задекларованих КПК України процесуальних обов`язків не є запорукою їх виконання обвинуваченим.

Керуючись ст. 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 02 вересня 2025 року включно, поклавши обов`язки:

не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22.00 години до 05.00 години наступного дня;

прибувати за викликом суду;

не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду;

письмово повідомляти про зміну свого місця проживання або роботи суд;

утримуватись від спілкування в будь-який спосіб зі свідками, потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала діє до 02 вересня 2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1