ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6571/25 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/408/25 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.358 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2025 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Симонів, Гощанського р-ну, Рівненської обл., з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначено покарання:

- за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн..

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначене остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.03.2025 на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_8 .

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3979,50 грн.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень(проступків) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 приблизно 10 грудня 2023 року, перебуваючи за адресою: м. Рівне, пров. Робітничий, 2, умисно, за допомогою засобів електронного зв`язку з використанням додатку з функцією пересилання текстових та графічних повідомлень через мережу Інтернет, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи з метою виготовлення завідомо підробленого документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи - посвідчення водія з правом керувати транспортними засобами з категоріями «В», надавши їй власні анкетні дані зокрема прізвище, ім`я та по-батькові, дату та місце народження, а також власне фото, для подальшого їх внесення до підробленого документу, тобто, надав засоби та дані для виготовлення предмета кримінального правопорушення для його подальшого придбання та використання.

У подальшому вищевказана невстановлена особа, при невстановлених слідством обставинах, виготовила підроблений документ - посвідчення водія, яке надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_8 , в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_8 , яке не відповідає бланкам відповідних посвідчень водія на пластиковій основі, які знаходяться у офіційному обігу.

В подальшому, ОСОБА_8 , приблизно в середині грудня 2023 року, перебуваючи в м. Рівне у відділенні №24 ТОВ «Нової Пошти», розташованому за адресою: вул. Василя Червонія, 57, отримав від вищевказаної невстановленої особи, підроблене посвідчення водія з правом керувати транспортними засобами категорії «В», з серією та номером ВХН 900121 видане на ім`я ОСОБА_8 .

Крім того, 12.03.2025 близько 19-22 год. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», рухаючись по Миколаївському шосе в м. Херсоні, був зупинений працівниками Національної поліції УПП в Херсонській області, на підставі п. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», яким під час перевірки документів на право керування транспортним засобом, в порядку ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», умисно пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_8 , з власним фотозображенням, яке видав за своє, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права керування відповідним транспортним засобом, завідомо підроблений офіційний документ, отриманий ним у порушення положень постанови КМУ № 340 від 08.05.1993, бланк якого не відповідає бланкам відповідних посвідчень водія на пластиковій основі, які знаходяться у офіційному обігу.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_8 за першим епізодом за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України кваліфіковано як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а за другим епізодом - за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні подала на нього апеляційну скаргу з доповненнями внесеними першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 , в якій просять оскаржуваний вирок змінити, виключивши з мотивувальної частини оскаржуваного вироку посилання суду на кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України «чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи». Кваліфікувати дії ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст.358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Апеляційна скарга з доповненнями мотивована доводами про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції хоч і вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст.358 КК України, проте помилково включив кваліфікуючу ознаку зазначеного кримінального правопорушення «чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи», яка не знайшла своє підтвердження та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

В доповненнях до вищевказаної апеляційної скарги перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 зазначає наступне.

Зокрема, судом вірно визначено правову модель кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 за першим епізодом, кваліфікувавши його дії за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України.

Так, судом наведено формулювання обвинувачення щодо дій ОСОБА_8 як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, яке кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Поряд з цим, стороною обвинувачення, на підставі зібраних доказів, у обвинувальному акті було встановлено та викладено формулювання обвинувачення щодо дій ОСОБА_8 , а саме: пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, і вказане формулювання є вірним.

Предметом кримінального правопорушення у вказаному провадженні посвідчення водія, яке видається відповідною установою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 29 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Посвідчення водія виготовляється у формі картки, оформлення та видача здійснюються уповноваженим органом у строк до п`яти робочих днів з дня подання необхідних документів.

Таким чином, відповідно до закону, посвідчення водія видається виключно уповноваженою установою і не підлягає посвідченню іншими особами чи органами. Даного факту судом не було враховано при визначенні кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, вчиненого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого який не заперечував проти доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні з доповненнями внесеними першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 в якій просять оскаржуваний вирок змінити, виключивши з мотивувальної частини оскаржуваного вироку посилання суду на кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України «чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи». Кваліфікувати дії ОСОБА_12 за ч. 5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, колегія суддів приходить до наступного.

Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Тому суди повинні неухильно додержуватись вимоги про законність і обґрунтованість рішення в кримінальному провадженні.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги законності, обґрунтованості і умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і допустимі мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів.

При цьому, як зазначено в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328кс-16, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Поряд з цим, у рішеннях Європейського суду з прав людини визначено, що у кримінальному провадженні надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (справа «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року №25444/94, п. 52; справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року №23969/94, п. 58; справа «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року №42780/98, п. 34).

Цих вимог кримінального процесуального закону та рекомендацій Верховного Суду України та Європейського суду з прав людини судом першої інстанції не дотримано.

Зокрема, судом вірно визначено правову модель кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 за першим епізодом, кваліфікувавши його дії за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України.

Так, судом наведено формулювання обвинувачення щодо дій ОСОБА_8 , як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, яке кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Поряд з цим, стороною обвинувачення, на підставі зібраних доказів, у обвинувальному акті було встановлено та викладено формулювання обвинувачення щодо дій ОСОБА_8 , а саме: пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, і вказане формулювання є вірним.

Посвідчення документа - це процес підтвердження достовірності та юридичної сили документа. Це може бути засвідченням копій, години пред`явлення документа, або легалізацією.

Предметом кримінального правопорушення у вказаному провадженні посвідчення водія, яке видається відповідною установою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 29 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Посвідчення водія виготовляється у формі картки, оформлення та видача здійснюються уповноваженим органом у строк до п`яти робочих днів з дня подання необхідних документів.

Таким чином, відповідно до закону, посвідчення водія видається виключно уповноваженою установою і не підлягає посвідченню іншими особами чи органами. Даного факту судом не було враховано при визначенні кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, вчиненого ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_8 істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не розкрив юридичну сутність інкримінованого діяння шляхом належної характеристики складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні з доповненнями підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 з доповненнями першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2025 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку з правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України кваліфікуючу ознаку «чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи».

Кваліфікувати дії ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15