Провадження № 11-сс/4823/258/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту - на строк до 10 липня 2025 року включно. Заборонено ОСОБА_8 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год по 06.00 год. Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із міста Чернігова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором в судовому засіданні недоведена неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання доведеному ризику. Тому, на переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування буде достатнім застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання у нічний час доби.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб. В обґрунтування скарги послалась на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Вказала, що у ОСОБА_8 відсутні сталі соціальні зв`язки, постійних доходів він не має, а відтак, може продовжити вчиняти нові злочини.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 10 травня 2025 року до ЄРДР за № 0001404 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

10 травня 2025 року о 21 год 52 хв., ОСОБА_8 був затриманий, у порядку ст.208 КПК України, як особа, підозрювана у вчиненні злочину.

11 травня 2025 року органом досудового розслідування ОСОБА_8 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке безальтернативним видом покарання закон визначає позбавлення волі, усвідомивши можливість призначення якого підозрюваний може ухилитися від досудового розслідування та суду.

Разом з тим, слідчий суддя не погодився з наявністю ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК (продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та вчинення інших кримінальних правопорушень), оскільки сам по собі факт відсутності офіційного місця роботи у підозрюваного не може бути єдиним обґрунтуванням доведеності вказаного ризику. Посилання слідчого на наявність судимостей в минулому та відбування покарання в місцях позбавлення волі, не є доречним, оскільки вказані судимості погашені у відповідності до ст.89 КК України, а отже втратили своє кримінально-правове значення.

Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведена неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання доведеному ризику.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, беручи до уваги, що ОСОБА_8 на час вчинення правопорушення є особою раніше не судимою, в силу ст.89 КК України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має сталі соціальні зв`язки: одружений, проживає разом з дружиною та неповнолітнім пасинком, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та позитивної посткримінальної поведінки підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_8 після виявлення його свідками, маючи реальну змогу покинути місце вчинення злочину та позбутися викраденого майна, залишався на місці до приїзду поліцейських, за виключенням декількох хвилин відвідування магазину з метою придбання цигарок та в подальшому в ході досудового розслідування - співпрацює зі слідством та надає детальні показання по обставинах інкримінованого йому злочину; обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у нічний час доби.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Відповідно до рішення за скаргою № 12369 від 26 червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», у п.51 вказано, що попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

Колегія суддів вважає, що застосований щодо ОСОБА_8 вид запобіжного заходу - домашній арешт у нічний час доби, є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, а покладені слідчим суддею, при застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обов`язки забезпечать його належну процесуальну поведінку.

А тому, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4