Справа № 201/9849/25
Провадження № 1-кс/201/3523/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого 1 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, за матеріалами кримінального провадження № 0000266 від 01.10.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному проваджені за № 0000266 від 01.10.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях знаходиться кримінальне провадження за № 0000266 від 01.10.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України.

В 2015 році (встановити більш точну дату і час досудовим розслідуванням не виявилось за можливе) у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел на участь у діяльності силового блоку самопроголошеного державного утворення «ЛНР» окупаційної адміністрації Російської Федерації. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 увійшов до складу незаконного збройного формування т.зв. «Стахановський міжрайонний відділ МДБ ЛНР», усвідомлюючи протиправний характер його діяльності та мету, направлену на порушення територіальної цілісності та державного кордону України.

Так званий «Стахановський МРВ МДБ ЛНР» має організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість та дисципліну, з підтриманням на належному рівні військової та фізичної підготовки, наявність на озброєнні придатної для використання вогнепальної, вибухової та іншої зброї.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення вищезазначених дій, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою скоєння тяжкого злочину, починаючи з 2015 року (більш точну дату і час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) став одним із учасників «силового» блоку «ЛНР» та по теперішній час займає посаду т.зв. «оперативного співробітника Стаханівського міжрайонного відділу Міністерства державної безпеки Луганської народної республіки».

З цього часу, ОСОБА_6 перебрав на себе функції т.зв. «оперативного співробітника Міністерства державної безпеки ЛНР», виконуючи які, забезпечує стійкість псевдодержавного утворення «ЛНР», створює безпечні умови для функціонування його «органів влади», проводить вербувальну діяльність серед населення підконтрольної українській владі та окупованої території Луганської області щодо вчинення дій, з метою зміни меж території та державного кордону України.

Відповідно до відведеної йому ролі у плані спільних злочинних дій та на виконання функцій, покладених на нього обов`язків, ОСОБА_6 умисно, з власної ініціативи, ідеологічних мотивів, виконував та продовжує виконувати функціональні обов`язки, передбачені так званим «Законом Луганської народної республіки Про оперативно-розшукову діяльність», а саме проведення оперативно-розшукових заходів (опитування, наведення довідок, спостереження, оперативне проникнення, тощо), направлених на отримання інформації щодо місць дислокації та засобів безпеки адміністративних будівель та транспортних засобів органів державної влади та правоохоронних органів України, а також іншої оперативно-вагомої для діяльності «МДБ ЛНР» інформації.

Займаючи посаду т.зв. «оперативного співробітника Стаханівського міжрайонного відділу Міністерства державної безпеки ЛНР», ОСОБА_6 , відповідно до юридично нікчемних нормативних актів Положення «Про Міністерство державної безпеки ЛНР», Закону «Про Міністерство державної безпеки ЛНР», «Тимчасовий порядок роботи органів державної безпеки Луганської народної республіки», «Тимчасовий порядок Луганської народної республіки Про військовий обов`язок та військову службу», тощо, з моменту призначення до теперішнього часу на території України, визнаній Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17.03.2015 тимчасово окупованою, вчиняє дії, направлені на участь у діяльності незаконно створеного збройного формування «МДБ» псевдодержавного утворення «ЛНР», контрольованого та керованого керівництвом Російської Федерації. Керуючись положеннями виданих т.зв. «органами влади «ЛНР» документів з питань організації військових одиниць у структурі організації, зокрема відповідно до положення «Про Міністерство державної безпеки ЛНР» від 09.10.2014 року № 16/01/10/14 «МДБ ЛНР», тим саме бере участь в діяльності вказаного воєнізованого формування.

Одночасно ОСОБА_6 , усвідомлюючи неможливість одноособового виконання своїх злочинних намірів, вступив у злочинний умисел з іншими невстановленими досудовим розслідуванням членами незаконного збройного формування т.зв. «МДБ ЛНР», до складу якого увійшли місцеві мешканці та громадяни Російської Федерації. Крім того, вказані дії ОСОБА_6 вчиняв, перебуваючи у змові із керівництвом незаконного псевдодержавного утворення «ЛНР». Отримуючи від невстановлених досудовим розслідуванням вищих посадових осіб «МДБ ЛНР» та інших незаконних формувань т.зв. «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ завдання про вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України, ОСОБА_6 у змові із зазначеними особами виконує поставлені завдання шляхом вчинення вербувальних дій стосовно громадян України з підконтрольної українській владі та тимчасово окупованої території Луганської області, проводить диверсійно-розвідувальну діяльність, направлену на зміну меж території та державного кордону України, виконує інші обов`язки, передбачені т.зв. «положенням про МДБ ЛНР». Основним завданням ОСОБА_6 як співробітника незаконного воєнізованого формування «МДБ ЛНР» є забезпечення безпеки т.зв. «органів влади ЛНР», захист т.зв. «територіальної цілісності ЛНР». ОСОБА_6 вчиняючи дії, направлені на виконання вищевказаних обов`язків, свідомо, у змові із іншими представниками підрозділів «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ, досудове розслідування щодо яких здійснюється у інших кримінальних провадженнях, здійснює посягання на територіальну цілісність України в межах її кордонів та адміністративно-територіального устрою.

Вказані обов`язки ОСОБА_6 виконує на користь організації «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ до теперішнього часу.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, тобто вчиненні умисних дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, тобто в участі у діяльності не передбаченим законом збройному формуванню.

За сукупністю злочинів, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України.

У зв`язку із окупацією м. Стаханов (нині м. Кадіївка) та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 23.09.2020, 24.09.2020, 25.09.2020, опубліковано на офіційному веб-сайті Служби безпеки України. За зазначеною в повістці адресою останньому необхідно з`явитись для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Крім того надіслати поштовим відправленням повідомлення про підозру ОСОБА_6 не виявилось можливим, оскільки згідно з відповіддю ЛД УДППЗ «Укрпошта» припинено приймання поштових відправлень на територію Луганської області, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі до м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 22.09.2020, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 22 вересня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000178 від 25.07.2017 громадянина України: ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України.

01 жовтня 2020 року Луганською обласною прокуратурою матеріали відносно ОСОБА_6 виділено в окреме кримінальне провадження № 0000266.

Постановою слідчого від 01.10.2020 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій та захопленням м. Стаханов (нині м. Кадіївка) Луганської області, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окуповані території м. Стаханов Луганської області, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином слідчий вказує, що наявні достатні підстави для надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000266 від 01.10.2020 стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України;

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, у зв`язку із окупацією м. Стаханов (нині м. Кадіївка) та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 23.09.2020, 24.09.2020, 25.09.2020, опубліковано на офіційному веб-сайті Служби безпеки України. За зазначеною в повістці адресою останньому необхідно з`явитись для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Крім того надіслати поштовим відправленням повідомлення про підозру ОСОБА_6 не виявилось можливим, оскільки згідно з відповіддю ЛД УДППЗ «Укрпошта» припинено приймання поштових відправлень на територію Луганської області, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі до м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 22.09.2020, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 22 вересня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000178 від 25.07.2017 громадянина України: ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України.

01 жовтня 2020 року Луганською обласною прокуратурою матеріали відносно ОСОБА_6 виділено в окреме кримінальне провадження № 0000266.

Постановою слідчого від 01.10.2020 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.01.2019, згідно якому йому під час ведення своєї підприємницької діяльності стало відомо про т.зв. «співробітників Стаханівського МРВ МДБ ЛНР» ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (обидва колишні співробітники СБУ).

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 18.01.2019;

-протоколом огляду Інтернет-ресурсів від 02.12.2019, згідно якому виявлено публікацію під назвою «Профессиональные предатели», в якій викладено інформацію про проходження служби в т.зв. «Стаханівському МРВ МДБ ЛНР» колишнього співробітника СБУ ОСОБА_6 та інших осіб стосовно яких здійснюється досудове розслідування;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.08.2020, згідно якому у березні 2018 року свідок звернулась до т.зв. «Стаханівського МРВ МДБ ЛНР» з метою вирішення питання бездіяльності т.зв. «органів влади ЛНР» (аварійність житлового будинку). Для розгляду вказаного звернення до будинку свідка прийшов співробітник «Стаханівського МДБ ЛНР», який показав службове посвідчення, представився ОСОБА_10 та опитував вказану громадянку щодо питань викладених у зверненні;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 18.08.2020;

-протоколом огляду Інтернет-ресурсів від 08.09.2020, згідно якого виявлено публікацію користувача під назвою « ОСОБА_11 », в якій міститься інформація про громадянина України ОСОБА_6 як «оперуповноваженого Стаханівського МРВ МДБ ЛНР»;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , від 30.04.2025 та 01.04.2025 відповідно, які до 2014 року працювали разом із ОСОБА_6 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 01.05.2025 зі свідком ОСОБА_13 ;

-іншими доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 260 КК України.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Також було встановлено, що постановою слідчого від 01.10.2020 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій та захопленням м. Стаханов (нині м. Кадіївка) Луганської області, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окуповані території м. Стаханов Луганської області, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 1 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, за матеріалами кримінального провадження № 0000266 від 01.10.2020 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000266 від 01.10.2020 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1