ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

скаржника: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

представника скаржника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду міста Кам`янського від 24 червня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000707 від 08.12.2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 24 червня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000707 від 08.12.2024 року.

З таким рішенням не погодився адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню та оскаржив його до апеляційного суду.

В обґрунтування вказує, що слідчий суддя при розгляді скарги припустився порушень норм процесуального права, не надав належної оцінки доводам скаржника та фактично усунувся від виконання своїх обов`язків, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Вказує про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що досудове розслідування проведене з грубими порушеннями вимог ст. 2 та ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин. Оскільки не встановлено та не допитано очевидців ДТП. Не досліджено питання своєчасності надання медичної допомоги. Вважає, що суд формально підійшов до розгляду скарги, не дослідивши матеріали справи, на які вказував скаржник, не зміг надати обґрунтовану оцінку законності постанови слідчого. Просить скасувати оскаржуване рішення, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 в повному обсязі та скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 від 30 січня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000707. Матеріали кримінального провадження №0000707 направити до СУ ГУНП в Донецькій області для проведення подальшого досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її вимоги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (справа "Михалкова та інші проти України").

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення та відбувається в силу наявності обставин, що виключають подальше розслідування.

Як вбачається з наданих суду матеріалів СУ ГУНП в Донецькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000707 від 08.12.2024 р. за ч.3 ст.286-1 КК України.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні були проведені необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а саме: здійснено огляд місця події з фіксацією дорожнього покриття, слідів шин, уламків та пошкоджених об`єктів; проведено огляд та вилучення автомобіля BMW 120D; отримано пояснення свідків; проведено огляд мобільного телефону загиблого, на якому виявлено відеозапис моменту ДТП; призначено та виконано судово-медичну експертизу тіла загиблого з метою встановлення причин смерті; проведено молекулярно-генетичне дослідження біологічних зразків; виконано трасологічне дослідження слідів шин та уламків транспортного засобу; проведено судово-токсикологічну експертизу, якою встановлено факт алкогольного сп`яніння водія; призначено та проведено судову автотехнічну експертизу технічного стану автомобіля (гальмівної системи, кермового управління, стану шин); проведено автотехнічне дослідження обставин ДТП з визначенням швидкості руху та можливості запобігання пригоді; долучено письмові висновки експертів до матеріалів провадження. Також перевірено відсутність інших осіб, які б зазнали тілесних ушкоджень у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

31 січня 2025 року слідчий виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Як зазначено у постанові про закриття вказаного кримінального провадження у даному випадку дії водія ОСОБА_10 , які не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з наслідками у вигляді перекидання керованого ним автомобіля та його смертю, оскільки ОСОБА_10 при належному виконанні вимог Правил дорожнього руху України мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти даній події. Проте, оскільки порушення водієм ОСОБА_10 Правил дорожнього руху України не спричинило наслідків у вигляді тілесних ушкоджень або смерті інших осіб, у його діях відсутній склад злочину, передбаченого ст. 286-1 КК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час здійснення досудового розслідування слідчим були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне й неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку встановленим фактам. На підставі зібраних доказів суд дійшов висновку, що їх є достатньо для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, і жодних сумнівів у цьому у суду немає.

Доводи апелянта щодо несвоєчасності надання медичної допомоги не можуть бути предметом перевірки у межах даного кримінального провадження, оскільки воно здійснювалося за ч. 3 ст. 286-1 КК України Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння та стосувалося виключно дій загиблого водія ОСОБА_10 . Водночас апелянт не позбавлений права звернутися до правоохоронних органів із заявою про можливу несвоєчасність надання медичної допомоги для вирішення питання щодо наявності чи відсутності в діях медичних працівників ознак іншого кримінального правопорушення.

Фактично, у даному кримінальному провадженні, підставою для оскарження постанови слідчого та ували слідчого судді, стала сама лише незгода з прийнятим рішенням, що і зумовило подальші доводи щодо неповноти проведеного слідства, проте сам апелянт не заявляє про не проведення слідчим процесуальних дій, які б реально, а не формально були здатні вплинули на результат розслідування та зумовили переоцінку наявної доказової бази.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий має право приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З аналізу наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що слідчий у кримінальному провадженні наділений вільним процесуальним розсудом, який полягає у незалежній та самостійній оцінці здобутих доказів, виборі тактики розслідування та прийнятті процесуальних рішень визначених КПК.

Тобто, саме слідчий, прокурор, суд та слідчий суддя є суб`єктами наділеними необхідним обсягом процесуального розсуду, який утворює юридичні наслідки, в той час як думка апелянта, навіть при безумовному ствердженні ним наявності ознак злочину не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів, що і має місце в даному випадку.

Таким чином, оскаржувана постанова слідчого та ухвала слідчого судді є законними, обґрунтованими та вмотивованими. Підстав для скасування цих рішень не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 309, 404 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 24 червня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження №0000707 від 08.12.2024 року, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді