Справа № 930/1678/25
Провадження № 1-кп/930/244/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року м. Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Немирівського районного суду Вінницької області в м. Немирів, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000066 від 25.06.2025 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вишківці Немирівського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та оперуповноважений СКП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_8 , відповідно до графіку чергування особового складу тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, перебували на добовому чергуванні, виконували службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», та на службовому транспортному засобі автомобілі марки АП САП Е1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на базі автомобіля «Renault Express» 2022 року випуску білого кольору, який на праві власності належить Головному управлінню Національної поліції у Вінницькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 40108672, місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10), та який відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області № 129 від 20.01.2025 року «Про передачу та закріплення транспортних засобів» закріплено за Тульчинським районним відділом поліції ГУНП у Вінницькій області, та здійснювали реагування на повідомлення від ОСОБА_9 .

У подальшому, при приїзді за місцем проживання заявниці, що по АДРЕСА_3 , працівниками поліції залишено службовий транспортний засіб автомобіль марки АП САП Е1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на базі автомобіля «Renault Express» 2022 року випуску, поряд із вказаним домогосподарством.

У цей час, 24.06.2025 близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз територію домогосподарства АДРЕСА_2 , побачив вищевказаний транспортний засіб, після чого в нього виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих суспільстві загальноприйнятих правил поведінки поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, завідомо знаючи, що транспортний засіб належить органам Національної поліції України, зірвав реєстраційні номерні знаки із службового транспортного засобу автомобіля марки АП САП Е1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на базі автомобіля «Renault Express» 2022 року випуску та сховав їх неподалік в кущах.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, знайшовши на землі камінь, завдав ним два удари по кузову транспортного засобу автомобіля марки АП САП Е1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на базі автомобіля «Renault Express» 2022 року випуску, спричинивши механічні пошкодження у вигляді вм`ятин та зняття лакофарбового покриття, внаслідок чого ГУНП у Вінницькій області завдано матеріальної шкоди, яка відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/102-25/14315-АВ від 26.06.2025 становить 12344,64 грн.

18.07.2025 між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 на підставі статей 468, 469, 471, 473, 474 КПК України було укладено угоду про примирення у рамках кримінального провадження, внесеного 25.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000066.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував повністю завдані збитки на дату підписання угоди в розмірі 12344,64 грн., беззастережно визнав обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення обвинуваченому покарання, за ч.1 ст. 296 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

При цьому, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про примирення, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього в разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про примирення укладена ним з представником потерпілого добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що він щиро розкаюється в інкримінованому йому злочині, засуджує свою поведінку.

Представник потерпілого Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , у судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення. Крім того, зазначила, що потерпілий з обвинуваченим примирились, а ОСОБА_4 , відшкодував повністю завдану йому шкоду. На час укладання та розгляду угоди жодних претензій представник потерпілого до обвинуваченого не залишилось.

Прокурор не заперечував щодо затвердження даної угоди. Зазначив, що призначення обумовленого сторонами угоди покарання не суперечить положенням КПК України.

Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Отже, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.

Оскільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а дії останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, а отже доведена поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 , у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України.

Угодою визначено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, з якими суд погоджується.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіркою угоди на дотримання порядку її укладання, а також вивченням наданих суду даних щодо особистості обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не було знайдено підстав ставити під сумнів вказані обставини, а отже суд погоджується з ними.

Враховуючи викладене, сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 , покарання з урахуванням обставин справи, відшкодування завданого збитку, а також за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважають, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , можливе із застосуванням покарання у виді штрафу.

Вислухавши сторони угоди та прокурора, вивчивши обвинувальний акт та інші матеріали судового провадження, що наявні у розпорядженні суду на даній стадії судового провадження, вивчивши та перевіривши на відповідність вимогам закону угоду про примирення, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України, в тому числі вимогам закону про кримінальну відповідальність відповідає узгоджене сторонами угоди покарання. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК у кримінальному провадженні можуть бути укладені угода про примирення та угода про визнання винуватості. Перша з них може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, друга між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. В обох випадках зміст угоди має містити узгоджене покарання та згоду сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Правила призначення покарання встановлені Кримінальним кодексом України, зокрема, Розділом XI його Загальної частини. Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Отже, закон дозволяє зазначеним вище суб`єктам кримінального провадження самостійно визначити вид покарання яке понесе винна особа.

У силу положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 296 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про примирення від 18.07.2025 між обвинуваченим та представником потерпілого відповідає вимогам ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч.1 ст. 296 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., відповідає вимогам закону, а отже слід відповідно до умов угоди призначити ОСОБА_4 це покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затвердженою, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угод про примирення, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні судом не обирався, отже, питання щодо такого судом не розглядається.

Долю речових доказів у даному кримінальному суд вирішує у порядку визначеному ст.100 КПК.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відповідно до ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року слід скасувати.

Цивільний позов представником потерпілого ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 368-371, 373, 374, 395, 474, 475 КПК України, суд ,-

п о с т а н о в и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18.07.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному 25.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1ст. 296 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт на майно накладений відповідно до ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року у справі № 148/1555/25 (1-кс/148/351/25 скасувати.

На підставі ст.100 КПК України, речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

- сліди рук із поверхні 2 (двох) аналогічних реєстраційних номерів (номерних знаків) на синьому фоні, а саме № НОМЕР_1 (RENAULT), які за допомогою спеціального порошку та прозорої клейкої стрічки від копійовані на аркуш паперу, який упаковано в паперовий конверт «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» та передано до кімнати зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області -знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вишківці Немирівського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, процесуальні витрати за проведення судових експертиз, яка складає 5 794 грн. 10 коп., а саме:

- судової транспортно товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-25/14315-АВ від 26.06.2025, складає 3565 гривень 60 коп.

- судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/102-25/14426-Д від 27.06.2025, складає 2228 гривень 50 копійок, на користь держави: отримувач коштів: ГУК у Вінницькій області/м. Немирів - 24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0002796, код класифікації доходів бюджету: 24060300.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Немирівського

районного суду: ОСОБА_1