У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/2203/25 № 1-кс/610/408/2025
м. Балаклія19 червня 2025 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000300 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

17.06.2025 до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 16.06.2025, яке було здано на пошту того ж дня.

Предметом клопотання є майно: банківська картка АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 та грошові кошти, а саме: 4 купюри номіналом 1000 грн, 10 купюр номіналом 500 грн та 6 купюр номіналом 200 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що 13.06.2025 в ході огляду місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди його вчинення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого, та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, псування, перетворення або відчуження.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення необхідно здійснити накладення арешту на виявлені речі і предмети.

Прокурор просила розглянути клопотання за її відсутності, клопотання підтримала.

Власник майна ОСОБА_4 просив розглянути клопотання за його відсутності, не заперечував його задоволення.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

12.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000300.

Частиною 4 статті 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

На час розгляду клопотання убачається, що до відділу поліції надійшла заява ОСОБА_5 про те, що з її банківської картки було знято грошові кошти в сумі 13000 грн шляхом їх перерахування ОСОБА_4 на свою власну картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 через мобільний додаток «Приват24» в телефоні потерпілої, чим було завдано матеріального збитку потерпілій на вказану суму.

13.06.2025 слідчим було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Андріївка, вул. Балаклійська, поблизу буд. 90, дена відкритій ділянці території за добровільною письмовою згодою ОСОБА_4 у нього було виявлено та вилучено: банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 та грошові кошти, а саме: 4 купюри номіналом 1000 грн, 10 купюр номіналом 500 грн та 6 купюр номіналом 200 грн, які за постановою слідчого було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

До того ж ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі сліди його вчинення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити повністю.

2)Накласти арешт на тимчасово вилучене 13.06.2025 в ході огляду місця події майно:1) банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , 2) грошові кошти, а саме: 4 купюри номіналом 1000 грн, 10 купюр номіналом 500 грн та 6 купюр номіналом 200 грн, позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

3)Місце зберігання арештованого майна визначити дізнавачу, слідчому, прокурору у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4)Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1