В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд)

у складі головуючої судді ОСОБА_1 одноособово,

за участю

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2023 року за № 0000727 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, 19 березня 2011 року закінчила Національну академію внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста, 28 вересня 2018 року отримала свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, 12 жовтня 2018 року отримала реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності, на даний час працює приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, заміжня з 30 квітня 2010 року, має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 365-2 Кримінального кодексу (далі КК) України,

у с т а н о в и в :

І. Суть питань, що вирішуються судом

З обвинувального акта від 28 березня 2025 року, котрий складено прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_8 за погодженням з заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , слідує така картина подій, що пов`язується з обвинуваченням ОСОБА_6 , як нотаріуса Київського міського нотаріального округу (має повноваження державного реєстратора), у незаконній державній реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_3, як-от: у 1971 році на Трухановому острові у м. Києві введено в експлуатацію водну станцію «Зеніт», яку збудовано силами профспілки заводу «Арсенал», рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих №67 від 21.01.1974 дозволено обласній Раді добровільного спортивного товариства «Зеніт» тимчасово користуватись земельною ділянкою площею близько 1,0 га в районі Матвіївської затоки на Трухановому острові в Подільському районі, враховуючи згоду Київського комітету по фізичній культурі і спорту, якому відведена вказана територія. У межах території бази «Зеніт» на Трухановому острові, у Матвіївській затоці, яка має унікальну дислокацію, облаштовано водний стадіон для веслувальних видів спорту.

Україну як самостійну незалежну державу проголошено постановою Верховної Ради Української РСР від 24.08.1991, відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 24.08.1991 з моменту проголошення незалежності чинними на території України є тільки її Конституція, закони, постанови Уряду та інші акти законодавства республіки.

У зв`язку із тим, що правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР законодавчо не визначено та з метою його збереження в інтересах громадян України Верховна Рада України ч. 1 постанови від 04 лютого 1994 року «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» постановила, що тимчасово, до законодавчого визначення суб`єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

На підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2010 року у справі № 2/431-11/74 майно водної станції «Зеніт» як об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровано на праві власності за Об`єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок».

Постановою Вищого господарського суду України від 17 січня 2011 року у справі № 2/431-11/74 постанову Київського апеляційного господарського суду від 11жовтня 2010 року у справі № 2/431-11/74 скасовано, рішення Господарського суду міста Києва від 02 липня 2010 року про відмову в задоволенні позовної заяви про визнання за Київською міською радою профспілок права власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Київ, Труханів острів, згідно переліку, зазначеного у позовній заяві, залишено в силі.

Надалі, у невстановлений час у невстановлених осіб виник злочинний умисел направлений на заволодіння нерухомим майном водної станції « Зеніт » з метою подальшого заволодіння земельною ділянкою на Трухановому острові під та навколо водної станції « Зеніт » і розроблено злочинний план, згідно якого, з метою маскування вчинених протиправних діянь, надання злочинним діям вигляду реальних господарських відносин, приховання злочинів та уникнення встановленої законом відповідальності, нерухоме майно на підставі підроблених документів мало бути передано до статутного фонду підконтрольного підприємства, після чого мало відбутися захоплення земельної ділянки під та навколо об`єкту нерухомості.

З метою втілення злочинного плану, в тому числі для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно водної станції «Зеніт», невстановленими особами у невстановлений час підшукано ОСОБА_6 як особу, яка має право на зайняття нотаріальною діяльністю (свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 9435) та відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором та має право проведения державної реєстрації прав.

У свою чергу, ОСОБА_6 , маючи вищу юридичну освіту, будучи нотаріусом Київського міського нотаріального округу, володіла спеціальними юридичними знаннями, методологією, навичками та вміннями, які стосуються проведения реєстраційних дій стосовно майна держави, підприємств, установ, організацій, підприємців, громадян, та мала певний досвід проведення реєстраційних дій.

ОСОБА_6 , не будучи обізнаною у злочинних планах інших невстановлених осіб, після звернення до неї ОСОБА_11 , 07 вересня 2021 року підготувала та подала через ОСОБА_11 та іншу невстановлену особу запит до комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про надання інформації щодо громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями га спорудами номер 28 (двадцять вісім), розташованих за адресою: АДРЕСА_3.

Отримавши у відповідь на свій запит від КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформаційну довідку за номером НЖ-2021 № 1379, код перевірки 250, у якій зазначено, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, об`єкти нерухомого майна загальною площею 2382.00 кв.м на АДРЕСА_3 на праві власності зареєстровано за: веранда веранда житлова (літ...1") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „2") площею 20.1 кв.м.. веранда житлова (літ „3") площею 20,6 кв.м., веранда житлова (літ „4") площею 20,0 кв.м., веранда житлова (літ „5") площею 20.1 кв.м., веранда житлова (літ „6") площею 20.3 кв.м.. веранда житлова (літ „7") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ. 8") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „9") площею 20.3 кв.м., веранда житлова (літ 10") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „11") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „12") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „13") площею 20,3 кв.м.. веранда житлова (літ..14") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „15") площею 20.3 кв.м., веранда житлова (літ „16") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „17") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „18") площею 20.3 кв.м., веранда житлова (літ „19") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „20") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ 21") площею 20,4 кв.м., медпункт (літ. 22) площею 49,5 кв.м., судейська (літ. 23") площею 72,9 кв.м., елінг (літ „24") площею 341,0 кв.м., елінг (літ „25") площею 217.8 кв.м., веранда житлова (літ „26") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ. 27") площею) 20,5 кв.м., веранда житлова (літ „28") площею 21,0 кв.м., веранда житлова (літ. 29") площею 21,2 кв.м., підсобні приміщення (літ „30") площею 81.9 кв.м., основні приміщення (літ 31") площею 80,2 кв.м., склад (літ „32") площею 81,6 кв.м., тамбур житловий (літ „33") площею 10,7 кв.м., вбиральня (літ „34") площею 55.5 кв.м.. допоміжні приміщення (літ. ..35") площею 238,3 кв.м., допоміжні приміщення (літ...А") площею 262.8 кв.м., допоміжні приміщення (літ „Б") площею 279,8 кв.м., основне приміщення (літ „В") площею 100,5 кв.м. Об`єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2010 року, дата проведення реєстрації в Бюро 16 грудня 2010 року за реєстровим №10199-11.

Крім того, у цій інформаційній довідці нотаріусу ОСОБА_6 повідомлено, що згідно постанови Вищого господарського суду України від 17 січня 2011 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2010 року скасовано.

Ознайомившись із інформаційною довідкою від КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вона не має права реєструвати право приватної власності на об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_3 за Об`єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок», з метою маскування вчиненого протиправного діяння, надання злочинним діям вигляду законних, приховання злочину та уникнення встановленої законом відповідальності, вирішила використати для вчинення реєстраційних дій підроблений документ та 09 вересня 2021 року отримала від ОСОБА_11 та іншої невстановленої особи інформацію виконану на офіційному бланку КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за підписом від імені 1-ого заступника ОСОБА_12 , під № 15 без наявності на ньому коду перевірки.

В подальшому, ОСОБА_6 , отримавши підроблений документ, розуміючи, що у неї відсутні законні підстави для вчинення реєстраційних дій, з метою отримання неправомірної вигоди у вигляді плати за нотаріальні та реєстраційні послуги, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків переходу права власності на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_3 до третіх осіб, зловживаючи наданими їй повноваженнями, у порушення п.п. 1. 2 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, ОСОБА_6 09 вересня 2021 року, у період часу з 13 години 52 хвилин до 16 години 33 хвилини, відкрила розділ у Державному реєстрі прав № 000 та провела державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за Київською міськпрофрадою (номер запису про право власності 43877538).

Також ОСОБА_6 на підставі наданих їй ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та іншою невстановленою особою документів 13 вересня 2021 року здійснила державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-спортивна база «Зеніт» (ідентифікаційний код 44605365) із статутним капіталом 6653333.33 грн. Засновниками товариства виступили об`єднання профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» () та ТОВ «Атерлі» (код 42745518).

Наступного дня, тобто 14 вересня 2021 року, ОСОБА_6 , використовуючи отримані від ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та іншої невстановленої особи документи, у тому числі технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами по АДРЕСА_3, який складено із використанням реквізитів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості», із підписами виконаними невстановленою особою від імені керівника ОСОБА_15 , виконавця ОСОБА_16 , відтисками печаток, що не відповідають печаткам підприємства, а також акт приймання передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», до яких невстановленими особами внесено завідомо неправдиві відомості щодо наявності будівель та споруд: котедж (літера „Г") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера Д") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Е") загальною площею 55.0 кв.м. котедж (літера "Є") загальною площею 55.0 кв.м. котедж (літера „Ж) загальною площею 55,0 кв.м. котедж (літера „3") загальною площею 55,0 кв.м. котедж (літера К") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера. Л") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „М") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Н") загальною площею 55.0 кв.м; котедж (літера „О") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „П") загальною площею 55.0 кв.м. котедж (літера „Р") загальною площею 55.0 кв.м: котедж (літера „С") загальною площею 55,0 кв.м; баня (літера „Т") загальною площею 100,0 кв.м. баня (літера „У") загальною площею 100.0 кв.м; баня (літера „Ф") загальною площею 100.0 кв.м; ресторан (літера „Х") загальнюю площею 500,0 кв.м. на земельній ділянці по АДРЕСА_3, які фактично відсутні як на території бази так і в інформаційній довідці КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за номером НЖ-2021 № 1379, у період часу з 16 години 07 хвилин по 18 годину 20 хвилин. у порушення п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 здійснила державну реєстрацію права приватної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами з реєстраційним номером 000, то розташований АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», рішення № 60360304. запис за № 43954500.

Відповідно висновку будівельно-оціночної експертизи, проведеної до експертами Українського науково-дослідного техніки та експертиз Служби безпеки України від 09 вересня 2022 року №67/9-88/9-89/8 ринкова (дійсна) вартість території ТОВ «Учбово-спортивна база «Зеніт», загальною площею 5,8066 га разом з її невід`ємними поліпшеннями (комплексом об`єктів нерухомого майна розміщеним на даній території у складі будівель літ. 1-12, 14, 20-35, А, Б, В), яка розташована у Дніпровському районі м. Києва на Трухановому острові в районі Матвіївської затоки по АДРЕСА_3 станом на 14.09.2021 складала 701 619 711 (сімсот один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч сімсот одинадцять) грн.

За результатами розгляду скарги Міської благодійної організації «Дитячий оздоровчо-спортивний клуб «Мала Флотилія» наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2022 № 567/5 рішення від 09.09.2021 № 60274172, від 14.09.2021 № 60360304, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , скасовано (див. а.п. 32-35, том №10).

Відповідно до ст. 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в т.ч. 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення .

Особливості наведених правовідносин свідчать, що у провадженні необхідно надати відповідь на такі ключові питання: (1) чи вчиняв обвинувачений діяння, які охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого КК ?; (2) чи доведено стороною обвинувачення винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ?; (3) як слід кваліфікувати діяння обвинуваченого, у випадку доведення винуватості ?

Суд надає негативні відповіді на 1 та 2 питання, у зв`язку з чим констатує факт необхідності виправдання за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 365-2 КК України, з огляду на наступне.

ІІ. Формулювання обвинувачення, яке пред'явлене особі і визнано судом недоведеним

ОСОБА_6 , будучи нотаріусом Київського міського нотаріального округу, має право на зайняття нотаріальною діяльністю (свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 9435) та відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» являючись державним реєстратором та мала право проведення державної реєстрації прав, 09 вересня 2021 року, у період часу з 13 години 52 хвилин до 16 години 33 хвилини, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи, що вона не має права реєструвати право приватної власності на об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_3 за Об`єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок», проте бажаючи настання негативних наслідків переходу права власності на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_3 до третіх осіб, зловживаючи наданими їй повноваженнями, у порушення п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 відкрила розділ у Державному реєстрі прав № 000 та провела державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за Київською міськпрофрадою (номер запису про право власності 43877538).

Втілюючи у життя свій злочинний намір далі ОСОБА_6 14 вересня 2021 року, у період часу з 16 години 07 хвилин по 18 годину 20 хвилин, у порушення п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10. ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, здійснила державну реєстрацію права приватної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами з реєстраційним номером 000, що розташований АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», рішення № 60360304, запис за № 43954500.

У результаті цих дій ОСОБА_6 право власності на державне майно об`єкти нерухомого майна які розташовані у Дніпровському районі м. Києва на Трухановому острові в районі Матвіївської затоки по АДРЕСА_3, неправомірно перейшло до третіх осіб, чим завдано істотної шкоди державним та громадським інтересам та спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків у розмірі 701 619 711 (сімсот один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч сімсот одинадцять) гривень, що більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у зловживанні своїми повноваженнями державним реєстратором з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди державним та громадським інтересам та ці дії спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України (див. а.п. 37-38, том №10).

ІІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується особа

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальним правопорушенням (п. 22 ст. 92 Конституції України), зокрема ним (злочином) є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України), у т.ч. до них відноситься, у руслі обставин справи, зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, […] або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, […] або якщо вони спричинили тяжкі наслідки (ч. 1, 3 ст. 365-2 КК України).

Згідно п. 3, 4 примітки до ст. 364 КК істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Об`єктивна сторона цього злочину характеризується такими обов`язковими ознаками: діянням використанням особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, своїх повноважень всупереч своїм повноваженням, що полягає в певних діях або бездіяльності суб`єкта з метою отримання неправомірної вигоди; наслідками, що виявляються у завданні шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб;причинним зв`язкомміж діянням і наслідками (див. постанову Верховного суду (далі ВС) від 26 лютого 2020 року в справі № 552/2170/15-к).

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 365-2 КК з матеріальним складом, визначається психічним ставленням особи до самого діяння та передбачає спеціальну мету одержання неправомірної вигоди як особисто так і для іншої фізичної або юридичної особи зловживаючи повноваженнями, що відображено в ст. 364 КК, яка є загальною нормою по відношенню до інших кримінально-правових норм, що передбачають відповідальність за злочини у сфері службової діяльності (розділ XVII Особливої частини КК).

Злочин є закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб (матеріальний склад).

ІV. Межі судового розгляду

Щодо обвинувачення, то слід зауважити, що у провадження суду 31 серпня 2023 року надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2023 року за № 0000727 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК, та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358 КК України (а.п. 1-33, том №1).

У ході, судового розгляду провадження, прокурор кілька разів змінював обвинувачення у порядку ст. 338 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Зокрема, згідно даних обвинувального акта від 09 липня 2024 року, який складено прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та затверджено заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_14 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа.

Ухвалою від 29 липня 2024 рокузвільнено ОСОБА_14 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 07 липня 2023 року за № 0000049, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та саме кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

28 березня 2025 року, прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_8 за погодженням з заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , змінено обвинувачення ОСОБА_6 на ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК.

Ухвалою від 30 квітня 2025 рокузвільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 07 липня 2023 року за № 0000049, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 358 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та саме кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

В судових рішеннях від 29 липня 2024 року та 30 квітня 2025 року вказується, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК, див. позицію об`єднаної палати ККС ВС у справі № 328/1109/19).

Як передбачено ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, судом розглядається лише обвинувачення відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, згідно обвинувачення вказаного в обвинувальному акті від 28 березня 2025 року (а.п. 10-40, том №10) та наведеного у п. ІІ вироку, однак з урахуванням того, що згода вищенаведених особи на звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно них на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

Щодо об`єму доказів, то Суд, виходячи з положень ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України, зауважує, що сторони кримінального провадження є вільними у здійсненні своїх процесуальних прав у межах та у спосіб, визначених законом. З огляду на диспозитивний характер змагального процесу, Суд вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та належать до компетенції суду.

У даному випадку, попри значний обсяг поданих стороною обвинувачення матеріалів, та враховуючи неодноразову зміну обвинувачення у ході судового розгляду, у порядку ст. 338 КПК, Суд зазначає, що саме прокурором (прокурор ОСОБА_17 ) було окреслено конкретне коло доказів, на які обвинувачення остаточно посилається для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України (їх далі буде окреслено у п. V вироку).

У зв`язку з цим, реалізуючи принципи змагальності, правової визначеності та дотримання права на справедливий Суд, покладає в основу оцінки доказів саме ті відомості, які були предметом дослідження в суді та прямо зазначені стороною обвинувачення як підстава для підтримання обвинувачення. Водночас інші матеріали кримінального провадження, які хоча і були предметом судового розгляду, однак на які прокурор не посилався як на докази вини ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 365-2 КК, не можуть бути покладені в основу вироку при визначені питання про доведеність обставин визначених ст. 91 КПК.

V. Доводи учасників кримінального провадження

(і) аргументи сторони обвинувачення

Загальна правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті від 28 березня 2025 року (а.п. 10-40, том №10).

Водночас, за наслідками судового розгляду прокурор ОСОБА_17 зауважив, що, враховуючи масив доказів, котрий подавався стороною обвинувачення та кількаразову зміну обвинувачення в суді, сторона обвинувачення при доведені винуватості ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК покликається на наступні докази: заяву міської благодійної організації «Дитячий оздоровчо-спортивний клуб «Мала Флотилія» №017т від 11.01.2022 із додатками; дані, отримані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; дані, отримані у ході огляду 08.02.2022 ділянки місцевості Труханового острову, які зафіксовано у протоколі огляду від 08.02.2022, технічному звіті щодо вишукувальних робіт; протокол обшуку від 01.06.2022 в офісному приміщенні, у якому здійснює свою діяльність приватний нотаріус ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , які зафіксовано у протоколі обшуку від 01.06.202 та протокол огляду від 10.06.2022; лист Міністерства юстиції від 26.01.2023 №9610/11715-16-23/33.3 із додатками - висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 07.02.2022 та наказу від 21.02.2022 № 567/5; висновок почеркознавчої експертизи, проведеної експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України відповідно до висновку від 24.11.2022 №СЕ-19/111-22/47436-ПЧ; висновок оціночно-будівельної експертизи, проведеної експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України та відповідно до висновку від 09.09.2022 №67/9-88/9-89/8; даними вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 11.12.2023 щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 2 ст. 27 - ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 197-1 КК України; показання ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (позицію суду, щодо визначення об`єму доказів див. у п. ІV вироку).

Сукупність вказаних доказів, за позицією обвинувачення, має свідчити про те, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою забезпечення незаконної реєстрації права власності на майно та земельні ділянки по АДРЕСА_3 , заздалегідь вчинила підготовчі дії, використала завідомо підроблені документи, порушила вимоги законодавства у сфері державної реєстрації прав, що спричинило тяжкі наслідки в охоронюваній законом сфері.

Адже, на думку прокурора, підтверджується винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме: листом міської благодійної організації «Дитячий оздоровчо-спортивний клуб «Мала Флотилія» від 11.01.2022 №017т, із додатками, в яких повідомляється про заволодіння майном водної станції «Зеніт» та земельною ділянкою на Трухановому острові; відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якими 09.09.2021 та 14.09.2021 ОСОБА_6 провела державну реєстрацію права власності спочатку за Київською міськпрофрадою, а згодом за ТОВ «Учбово-спортивна база «Зеніт» на об`єкти по АДРЕСА_3; протоколом огляду місцевості від 08.02.2022 та технічним звітом, у яких зафіксовано фактичну відсутність зареєстрованих об`єктів нерухомості загальною площею понад 1200 кв.м, що, за твердженням обвинувачення, свідчить про незаконне формування майнового комплексу; протоколом обшуку від 01.06.2022 та протоколом огляду від 10.06.2022, в яких зазначено, що в офісі ОСОБА_6 виявлено документи щодо отримання інформації та реєстрації прав на об`єкт по АДРЕСА_3 , зокрема довідки та технічний паспорт, які, за версією обвинувачення, мають ознаки фальсифікації; висновком центральної Колегії Міністерства юстиції України та наказом від 21.02.2022 № 567/5, якими рішення ОСОБА_6 як нотаріуса від 09.09.2021 та 14.09.2021 про державну реєстрацію права скасовано як такі, що ухвалені з порушенням вимог законодавства; висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/111-22/47436-ПЧ від 24.11.2022, яким встановлено, що підпис у довідці №15 від 09.09.2021, на яку спиралася реєстрація, виконано не ОСОБА_21 , а іншою особою; висновком оціночно-будівельної експертизи від 09.09.2022 № 67/9-88/9-89/8, відповідно до якого вартість об`єкта на Трухановому острові загальною площею 5,8066 га становила понад 701 млн грн; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2023, яким ОСОБА_11 засуджено, зокрема, за сприяння у проведенні незаконних реєстраційних дій ОСОБА_6 , зокрема за підписання підроблених документів щодо передачі нерухомості ТОВ «Учбово-спортивна база «Зеніт»; показаннями ОСОБА_14 , яка засвідчила, що стала директором ТОВ, не розуміючи мету та не маючи уявлення про майно, щодо якого здійснювались дії; показаннями ОСОБА_18 , яка заперечила причетність до виготовлення технічного паспорту на об`єкт по АДРЕСА_3 та спростувала підписи, які нібито від її імені стоять на документах; показаннями ОСОБА_19 , який заявив, що майном бази «Зеніт» розпоряджались юристи групи компаній «ФМ ГРУП»; показаннями ОСОБА_20 , яка зазначила, що їй не відомо нічого про інвестиції її доньки ОСОБА_13 в об`єкти на Трухановому острові.

(іі) аргументи представника Київської міської ради (потерпілого)

Позиція представників Київської міської ради, котрі приймали участь у ході судового розгляду провадження, щодо фактичних обставин справи є тотожною думці сторони обвинувачення, котра відображена в обвинувальному акті від 28 березня 2025 року (а.п. 10-40, том №10). Зокрема, представник Київської міської ради ОСОБА_22 (документи на представництво: довіреність, наказ про призначення, посадова інструкція, положення про юридичне управління, (а.п. 1-6, том №10) в засіданні від 23 квітня 2025 року, після зміни обвинувачення 28 березня 2025 року, вказав на підтримку позиції прокурора.

(ііі) аргументи сторони захисту

Сторона захисту зауважила, що, як вбачається з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії, які оцінюються, не є злочином. У цій справі, відсутні усі обов`язкові елементи складу злочину за ч. 3 ст. 365-2 КК України у діях обвинуваченої, що вказує на слушність настання наслідків передбачених ч. 1 ст. 373 КПК України.

Зокрема, захист наголосив на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №?0000049 було розпочато виключно на підставі рапорту прокурора ОСОБА_4 , без наявності жодної заяви потерпілого, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК для проваджень у формі приватного обвинувачення. Відсутність заяви, яка б відповідала критеріям, визначеним КПК, є істотною перешкодою для реалізації кримінального переслідування у цій формі. Київська міська рада, залучена в якості потерпілого лише постановою прокурора вже після початку провадження, також не подавала відповідної заяви.

Така правова вада виключає можливість продовження цього провадження, що прямо випливає з положень п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, як і з відповідної судової практики, зокрема ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2024 року у справі №?633/69/21.

Також захист поставив під сумнів достовірність і допустимість експертних висновків, зокрема висновку №?369/1 від 24 травня 2023 року та висновку №?СЕ-19/111-22/47436-ПЧ від 24 листопада 2022 року, через порушення порядку пакування, реєстрації та дослідження матеріалів. У пакеті, що доданий до висновку, були виявлені документи, які експертом не досліджувались та походження яких не встановлено, а належність зразків для експертного дослідження - не підтверджена. Крім того, самі «висновки» не супроводжуються оригінальними матеріалами, що унеможливлює перевірку їх достовірності.

Окремо сторона захисту звернула увагу на порушення у використанні електронного документу, який міститься на диску до листа від 17 лютого 2023 року (файл «166»), що нібито містить аналіз телефонних з`єднань. Зазначений файл є звичайним .doc-документом без електронного підпису, без належної ідентифікації автора та з порушенням вимог до електронних доказів, передбачених ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відсутність цифрового підпису та оригіналу виключає можливість визнання такого документу допустимим доказом.

Щодо допиту свідка ОСОБА_19 , у порядку ст. 225 КПК, захист доводить, що клопотання прокурора про такий допит не ґрунтувалось на підставах, визначених законом, оскільки відсутні були обставини, що унеможливлюють допит у суді. У судовому засіданні слідчий суддя без належної ухвали та без відеофіксації засідання допустив допит свідка, що порушує принципи допустимості доказів та суперечить процесуальній формі.

Протокол огляду місцевості від 08 лютого 2022 року, так само як і відеозапис до нього, не може визнаватись допустимим доказом через низку суттєвих порушень. Зокрема, було зафіксовано розбіжність між зазначеною тривалістю слідчої дії у протоколі (4 год. 27 хв.) та фактичною тривалістю відеозапису (17 хв. 49 сек.), відсутність повної відеофіксації процесу, недоведеність роз`яснення прав спеціалістам та сумнівна участь осіб, які не були належним чином процесуально залучені. Окрім того, огляд відбувся без відповідної ухвали суду, незважаючи на проникнення на територію, що використовується як інше володіння особи.

Не менш істотним для захисту є факт неналежності копій документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження та які позбавлені обов`язкових реквізитів, визначених ДСТУ 4163-2003, зокрема печаток, підписів, ідентифікацій осіб, що посвідчують копію. Відсутність оригіналів при дослідженні таких документів вважають порушенням ч. 3 ст. 99 КПК, що позбавляє їх доказового значення.

Аналіз технічного звіту з геодезії, здійсненого на підставі договору з КМДА, виявив також порушення щодо часу його створення (QR-код свідчить про отримання координат вже після проведення огляду), а тому захист вважає такий звіт процесуально сумнівним, його джерело - не ідентифікованим, а зміст - недостовірним.

Загалом, фактично всі докази, які обґрунтовують обвинувачення ОСОБА_6 , сторона захисту вважає недопустимими у розумінні статей 86, 87 КПК України, як такі, що були отримані з істотними порушеннями процесуального закону та прав людини. Жоден із досліджених доказів не доводить наявності в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 365-2 КК. Усі сумніви щодо достовірності і допустимості доказів, а також щодо наявності події і складу кримінального правопорушення, мають тлумачитися на користь обвинуваченої відповідно до принципу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України. У світлі наведеного, вказане, на думку сторони, має бути наслідком постановлення виправдувального вироку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

VІ. Показання обвинуваченої

Відповідно до ч. 1 ст. 351 КПК України допит обвинуваченого починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, після чого обвинуваченого першим допитує прокурор, а потім захисник. Після цього обвинуваченому можуть бути поставлені запитання.

Допитавши ОСОБА_6 у наведеному порядку, остання вказала, що жодного відношення до дій описаних у п. ІІ вироку.

Зокрема, щодо вчинення реєстраційних дій відмітила, що 07 вересня 2021 року до неї звернулося «Об`єднання профспілок Організація профспілок у місті Києві Київська міська рада профспілок міськпрофрада» (надалі - «Об`єднання»), в особі голови ОСОБА_11 для проведення державної реєстрації права власності на громадський будинок з господарчими будівлями, спорудами за адресою: місто Київ, Труханів острів.

ОСОБА_11 надав їй наступні документи: паспорт громадянина України, свої повноваження як представника «Об`єднання», статутні документи об`єднання, протоколи, накази, правовстановлюючі документи (і т.д. там був великий перелік).

Вона ці документи оглянула, звірила з порядками, наказами, постановами нотаріальними, реєстраційними й встановивши, що їх недостатньо підготувала стандартні типові запити до БТІ, щоб отримати інформацію чи проводилася державна реєстрація права власності, які показники об`єктів (дії вчиняються кожний раз, коли проводиться державна реєстрація (між собою нотаріуси називають «первічка»), виникнення права власності з відкриттям розділу, а з 01 січня 2015 року, коли почав діяти Державний реєстр речових прав, нотаріуси направляють типові запити до Бюро технічної інвентаризації).

Підготовлені запити надала наручно ОСОБА_11 , як і шаблони квитанцій для сплати адміністративного збору, витяги з перевірки Єдиних Державних реєстрів, і ОСОБА_11 пішов від неї (з офісу).

09 вересня 2021 року ОСОБА_11 повернувся (до неї в офіс) з попереднім пакетом документів, у т.ч. з відповідями із БТІ, з квитанціями про сплату адміністративного збору. Вона ще раз передивилася по переліку чи вдосталь їй всіх документів ретельно, прийняла документи згідно Закону Україну «Про державну реєстрацію речових прав» та Порядку про державну реєстрацію, завела заяву про державну реєстрацію, роздрукувала її.

ОСОБА_11 особисто перевірив усі дані, підписав, поставив печатку об`єднання, потім до заяви електронної, шляхом сканування вона долучила документи, прийняла рішення про державну реєстрацію. Далі зробила пошук витягів по всіх базах даних, прийняла рішення про державну реєстрацію з відкриттям розділу, відкрила розділ, зареєструвала право власності, зробила витяг про державну реєстрацію права, зробила задоволення заяви (ці дії вимоги Інструкції), невідкладно після цього оригінали правовстановлюючих документів повернула заявнику, а саме ОСОБА_11 . Такі документи як заява про державну реєстрацію з підписами та печаткою, квитанцію про сплату адміністративного збору, та витяг про державну реєстрацію права власності залишилися згідно Типової номенклатури справ нотаріуса в Наряді «0130».

Після того, до неї звернулося 13 вересня 21 року «Об`єднання» - в особі ОСОБА_11 та Товариства з обмеженою відповідальністю АТ в особі директора ОСОБА_27 , для проведення державної реєстрації створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-спортивна база Зеніт» (надалі - «Зеніт»).

Вони підписали Акт приймання-передачі на нотаріальних бланках, підписали Протокол про створення «Зеніт», статут. В протоколі зазначили, що директором буде ОСОБА_28 . Надали їй заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи, де зазначили назву, юридичну адресу, КВЕДи, засновників, та їх частки, а саме, у «Об`єднання» 15% статутного капіталу, у ТОВ «Атерлі» - 85%, директора зазначили, квитанцію надали про сплату адміністративного збору як того потребувало законодавство на той момент. Надали структуру власності, щоб вказати кінцевого бенефінціара власника обов`язково. Нотаріально вона засвідчила повністю паспорт громадянина України ОСОБА_27 , бо остання визначалася кінцевим бенефіціарним власником, зареєструвала Товариство в реєстрі.

Всі ці надані копії та оригінали разом із супровідним листом надіслала в Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію за адресою: м. Київ, Пожарського, 15.

14 вересня з описом вкладення долучила документи на 29 аркушах.

Щодо вчинення нотаріальних дій, зауважила, що 14 вересня «Об`єднання» в особі ОСОБА_11 та ТОВ «Зеніт» в особі ОСОБА_14 , підписали Акт приймання-передачі громадського будинку з будівлями й спорудами за адресою: АДРЕСА_3. Як того вимагало законодавство, вона перевірила всіх за паспортом, за реєстром ДРАЦС, чи дійсно живі ці особи на момент того як вони прийшли до неї, паспорти, повноваження представників, юридичних осіб перевірила по Єдиному реєстру юридичних осіб та інших реєстрах, це була стандартна типова процедура, за наслідками якої вони підписали акт.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» засвідчуючи справжність підпису нотаріус не посвідчує факти викладені у даному документі, а лише засвідчує, що підпис виконано певними особами.

Потім, згідно Постанови Про державну реєстрацію №1127 вони до неї звернулися з проведенням державної реєстрації про перехід права власності об`єкта з Труханового острова на ТОВ «Зеніт». Згідно Постанови №1127, їй необхідно було попередньо правовстановлюючі документи це перший пункт, або Витяг про державну реєстрацію. І друге - Акт приймання-передачі, які вони вже підписали.

Вона провела державну реєстрацію і заявнику ТОВ «Зеніт» в особі ОСОБА_14 , надала оригінали цих документів та витяг про державну реєстрацію права власності.

Щодо примірників правочину, то вказала, що у нотаріуса дійсно має в справі залишатися згідно Типової номенклатури один примірник на білому листі А4 з посвідчувальним написом, підписом, печаткою, ручкою синього кольору проставлено реєстрові номери, а на бланках екземпляри видано сторонам правочину. Але в даному випадку це не є правочин. Дія нотаріальна - засвідчення справжності підпису.

Згідно Типової номенклатури , у нотаріуса немає жодного наряду, де б нотаріус міг зберігати документи, на яких засвідчено справжність підпису. Ні протоколи, ні статути, ні засвідчення справжності підпису перекладача - такого наряду немає. Є виключно один - 0216 - Заяви для виїзду дитини за кордон - окремий наряд. Все інше - прийшли, засвідчили, підписали, пішли зі своїми оригіналами. В неї залишився виключно Реєстр для вчинення нотаріальних дій, де вони проставили оригінали своїх підписів.

Тобто, нотаріус не «плодить кількість екземплярів», які нікуди положити. Нотаріус не має на це права та і виникає питання де їх зберігати. Вважає головним, що перед нотаріальними, реєстраційними діями, ретельно проводила юридичний аналіз, як того вимагає законодавство України, і чітко згідно вимог законодавства виконувала нотаріальні та реєстраційні дії, як завжди. Ніякого тиску від будь яких інших осіб, чи ніяких змов нічого не було. Вони прийшли як будь які інші особи, клієнти з якими вона працювала. Подали документи, провели державну реєстрацію, віддала документи, особи пішли.

На запитання прокурора, ОСОБА_6 повідомила суду (окрім іншого), що працювала і працює приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу з кінця 2018 року.

Щодо відмінності поняття нотаріальні дії та реєстраційні дії роз`яснила на прикладі договору дарування, щоб краще сприйняти. Отже: прийшли мати та син. Матір хоче подарувати синові квартиру, наприклад, або частку квартири. Нотаріус дивиться чи зареєстрований цей об`єкт в Державному реєстрі речових прав. Якщо зареєстрований, до документів має надаватися Витяг про державну реєстрацію, і нотаріус бере ці документи правовстановлюючі, цей Витяг, проводить нотаріальну дію дарування, потім проводить реєстраційну дію, технічну - перехід права власності. До 2013 року, наприклад, це було БТІ. Тобто, нотаріус виключно робила нотаріальну дію - посвідчувала правочин, договір, а потім відправляла всіх до БТІ - Київське міське бюро технічної інвентиризації, і там реєстрували право. З 21 січня 2013 року ці повноваження передали нотаріусу. Якщо право не зареєстровано, то нотаріус надає можливість клієнту вибрати два варіанти: або відправляє в Центр надання адміністративних послуг, там йому цю первичку реєструють. Перша особа, договір, потім перехід. Або нотаріус, якщо особа не хоче ніде бігати та чекати, перед вчиненням нотаріальної дії, просто платить більше коштів і реєструється це виникнення права власності.

Нотаріус і є державним реєстратором. Якщо на підставі Наказу Міністерства юстиції України або рішення суду нотаріуса позбавили повноважень державного реєстратора, нотаріус залишається нотаріусом. Але, коли нотаріус здає іспит на нотаріуса, на отримання свідоцтва і реєстраційного посвідчення, тобто, нотаріус отримує свідоцтво про державну реєстрацію і проходить кваліфікацію підвищення на державного реєстратора і в нотаріуса має бути два свідоцтва: нотаріальне і реєстраційне. Вони разом мають бути. Зараз вона не підключена до Реєстру, але вона діючий нотаріус. Якщо до неї прийшла особа, вона завела спадкову справу, повністю 6 місяців, чи більше, скільки треба, вона робить ці запити, витяги, підготовлює всю спадкову справу до видачі. А потім є така процедура, у зв`язку з її відключенням заявник пише таку заяву на її ім`я: «Прошу передати спадкову справу іншому нотаріусу». Тобто, вона повністю свою функцію як нотаріус виконує, а як державного реєстратора її колега виконує.

В даній «справі» вона виконувала дії і як нотаріуса, і як державного реєстратора. В частині, там, де 9 вересня 2021 року - як державний реєстратор речових прав - де реєструвала право власності «Об`єднання» за першою заявою ОСОБА_11 . Там де 13 вересня 2021 року, вона була як державний реєстратор юридичних осіб, там де ТОВ «Зеніт» реєструвала. Потім, 14 вересня 2021 року, там де підписували Акт - це нотаріальна частина (де копії засвідчували). І потім вже була четверта реєстраційна дія як перша - перехід права власності по нерухомому майні. Вона була як реєстратор нерухомого майна.

До цього з ОСОБА_11 не була знайома. Їй про це не відомо, чи її рекомендували ОСОБА_11 . Вона багато років працювала помічником нотаріуса, потім нотаріусом. Її рекомендують, а також є розміщена реклама про надання послуг. У вересні 2021 року, до неї приходили ОСОБА_14 та ОСОБА_27 , тоді й вперше із ними познайомились.

Перелічених прокурором громадян, а саме: ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , не знає та не пам`ятає. До неї в офіс приходили ОСОБА_11 , його представник, який весь час з ним був, ОСОБА_14 , ОСОБА_27 . Об`єднання мало внести майно - Труханів острів, а ТОВ «Атерлі» мало на протязі року внести грошові кошти на відновлення Труханів острів.

Вона виключно нотаріус, державний реєстратор, особа, яка провела дії реєстраційні, нотаріальні і все. Люди пішли. Вона через певний період часу приймає вже наступних осіб.

07 вересня 2021 року виготовила 2 (два) запити до БТІ, які віддала в руки ОСОБА_11 . Вони різні і йдуть в різні відділи БТІ. На прикладі: один іде в ліве віконечко другий поверх, а 2 у праве віконечко перший поверх. В них там свої внутрішні різні архіви. От, скільки років вона робила, то спочатку робила одним запитом. І їй надсилали на одне якесь питання відповідь, а на друге - не давали. Вона почала два запити надавати. І от на два запити - надавали дві відповіді.

У відповідях із БТІ у неї ніяких сумнівів не викликали підписи, печатки.

Вона реєструвала право власності не на підставі рішення суду, а на підставі великого переліку документів: договори, постанови, постанови Пленумів, розпорядження адміністрацій, загалом великий перелік документів. І рішення суду тут немає як підстави виникнення права власності. Рішення суду тут немає в цьому переліку. Ось документи-підстави для реєстрації права власності з відкриттям розділу за об`єктом: тут перелік і тут рішення суду немає.

Вона прийняла документи для державної реєстрації наданих їй заявниками, значить згідно Закону України «Про державну реєстрацію» і Порядку державної реєстрації цих документів на той момент їй, як державному реєстратору, було їх вдосталь. У неї на столі була велика кількість документів. Вона їх вичитала детально, проаналізувала, логічний ланцюжок вибудувала. Значить в якому документі був початок цього ланцюжка, потім серединка, потім кінцівка. Вона це все склала разом і зрозуміла: так дійсно ці документи відповідають вимогам чинного законодавства. Її реєстраційні дії скасовувалися Міністерством юстиції. Вона й на теперішній час не розуміє, що документи, які їй були надані заявниками (зокрема ОСОБА_11 ) були підроблені.

На запитання захисника ОСОБА_6 повідомила суду (окрім іншого), що вона - випадковий нотаріус в даному випадку. У неї вивіски (реклама) є, є її контактні дані в Інтернеті, прописуєш «нотаріус по мікрорайону Шевченківському» - там є її дані, тобто, для ОСОБА_11 вона була випадковий нотаріус.

Уточнила щодо запитів до БТІ, в першому запиті вона завжди прописує: за ким зареєстровано право власності, і чи видавались дублікати правовстановлюючих документів. Якщо видавалися до 2013 року, то вони мали видаватись і реєструватись в БТІ. Ну, повторно, cам дублікат. Другий запит: про технічні характеристики і виготовлення технічного паспорту, якщо він там дуже застарілий, жовтенький. Саме для зручності вона формувала ці два запити і прописувала у них «Прошу видати на руки пред`явнику цього запиту». Два запити були видані ОСОБА_11 наручно 07 вересня 2021 року, та ОСОБА_11 до неї зайшов з документами, з телефоном, а цей чоловік (його помічник, юрист) в залі очікував, приходив-уходив. Вони разом були.

Потім ОСОБА_11 приніс 09 вересня 2021 року дві відповіді на запити з БТІ, коли це вже була їхня друга зустріч. ОСОБА_11 приніс весь пакет правовстановлюючих документів, про «Об`єднання», паспорт свій, повноваження, відповіді на запити, квитанції, і т.д.

Чужим майном ніяким чином вона не володіла, не володіє, права на нього не має. Самовільним заняттям земельної ділянки та самовільним будівництвом - не займалась, не копала, не будувала. Вона не вступала в жодну змову з ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , чи будь яким іншими особами щодо реєстрації, перереєстрації, вчинення нотаріальних дій, реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, зазначених в обвинувальному акті. Її ніхто не просив та не погрожував щодо вчинення якихось нотаріальних чи реєстраційних дій, до неї прийшли заявники, принесли документи, вона здійснила реєстраційні дії, віддала документи.

У неї було проведено обшук безпосередньо в офісному приміщенні в рамках даного кримінального провадження, під час якого вона добровільно видала: наряд про державну реєстрацію, частину наряду « 0130 », частина наряду « 0116 » - це листування там могли бути.

Це всі документи, які стосувалися реєстраційних, нотаріальних дій об`єкта нерухомості Труханів острів. Жодних дій щодо знищення цих речей не вживала.

Стосовно Акту прийому-передачі, а саме Акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «УСБ Зеніт» датований 14.09.2021 року, та оригінал був переданий набувачу ТОВ «УСБ Зеніт», а саме представнику ТОВ «УСБ Зеніт» ОСОБА_14 14 вересня 2021 року, за що остання розписалась.

Вона особисто ніколи не виїздила та ніколи не була на Трухановому острові, за адресою: АДРЕСА_3. Згідно Закону України «Про нотаріат» чи будь-які інші нормативно-правові акти не зобов`язують її як нотаріуса здійснити виїзні перевірки щодо перевірки будь якої інформації, наданої заявниками, так як це повноваження виключно технічних органів, коли вони роблять техпаспорт, геодезію чи топографію. Це вони виїжджають. Нотаріус прийняв документи, на підставі них виніс рішення - реєструвати чи ні.

У неї ніколи не було випадків, а саме, що стосуються цієї справи, щоб вона вчиняла будь які нотаріальні, реєстраційні дії без участі, без фізичного прибуття до її офісу ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . Всі до неї прийшли, підписалися, потім пішли. Особисто, з паспортом громадянина України чи закордонним паспортом. Вони розписувались, якщо це нотаріальні дії, як мінімум в Реєстрі для вчинення реєстрі нотаріальних дій. Чому як мінімум, бо за нотаріально завірену копію розписуються тільки в реєстрі і все. Якщо це довіреності, то і на примірниках довіреності, якщо договори - на примірниках договорів в тому числі. Якщо це реєстраційні дії, то в реєстрі для вчинення нотаріальних дій вони не розписуються, але вони розписуються в заявах про державну реєстрацію. Якщо нерухоме майно, то на одній заяві, згідно з заявленими об`єктами. Один об`єкт - одна заява. Якщо це юридична особа, створення або внесення змін, то там на кожній сторінці вони підписуються.

Проведення у її офісі обшуку, проведення слідчих дій - вона розцінює як тиск на її професійну діяльність. Все, що від неї потрібно було - вона виконала максимум все і добровільно всі документи надала слідству.

Згідно висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії, або бездіяльність державного реєстратора - суб`єкт державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції, датований 7 лютим 2022 року, скаржником була НБО Дитяча оздоровча спортивний клуб Мала флотилія від 30 січня 2022 року, яке подало скаргу на її рішення, прийняте як приватним нотаріусом щодо державної реєстрації права власності на громадський будинок з господарськими допоміжними будівлями, розташованими на Труханів острів. Згідно резолютивної частини даного висновку зазначено, що її притягнено до відповідальності, тобто, вона понесла відповідальність за ці реєстраційні дії, а саме її відключили від доступу до Реєстру назавжди. Вона вважає, що вчинила вірні реєстраційні дії.

Додатково щодо тиску на її професійну діяльність на уточнююче запитання прокурора повідомила, що їй під час досудового розслідування прокурор надіслав запит. Вона прокурору надіслала дуже велике роз`яснення, посилаючись на норми чинного законодавства України. Сторона обвинувачення прийшла до неї, провела обшук, вона все їм віддала добровільно, потім вона впізнання робила. Ці особи, які підписували Постанови пленумів, щоб вони вжили заходів для покращення майна на Трухановому острові. Вони це все самі вирішили. То на її місці (в статусі обвинувачених) мають бути вони. Вони захотіли, затвердили рішення про передачу. Вона виключно як «олівець», вона державний реєстратор, до якого вони звернулись добровільно та випадково, без будь яких попередніх домовленостей, тощо.

З приводу використання завідомо підроблених документів (на думку прокурора), то згідно Закону України «Про нотаріат», нотаріус не несе відповідальність за документи, які подала особа - заявник. За ці документи несе відповідальність саме особа, яка звернулась до нотаріуса. Вона не експерт, не криміналіст, вона подивилася документи, які відповідали, на її думку, вимогам чинного законодавства, тому і прийняла їх.

VІІ. З`ясовані обставини у кримінальному провадженні

Суд провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановив таке.

VІІ.І. Підстави зміни обвинувачення

Першочергово, як зауважувалось судом у п. ІІІ вироку, ОСОБА_6 обвинувачувалась у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК (а.п. 1-33, том №1), однак 28 березня 2025 року, прокурором відділу Спеціалізованої екологічної прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_8 за погодженням з заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , змінено обвинувачення на ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК (а.п. 10-40, том №10.

В обвинувальну акті від 28 березня 2025 року (а.п. 25-32, том №10), передумовою зміни обвинувачення вказується встановлення нових фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачувалась ОСОБА_6 .

Так, допитана у судовому засіданні як обвинувачена ОСОБА_14 показала, що вона з метою заробітку погодилась стати директором підприємства, якого саме їй не повідомляли. З цією метою ОСОБА_14 особа, яку вона не пам`ятає, запросила до нотаріуса, де вона підписала документи, у тому числі документ про передачу нерухомого майна. Про яке майно йшла мова і де воно знаходиться їй нічого не було відомо. Про наміри заволодіння майном або землею їй ніхто нічого не повідомляв, більше нічого вона не підписувала і не вчиняла. Про подальші дії з майном і землею ОСОБА_14 нічого повідомити не може.

Ухвалою суду 29.07.2024 ОСОБА_14 звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та саме кримінальне провадження закрито на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, 11.12.2023 вироком Дніпровського районного суду міста Києва затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якого визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 197-1 КК України, за наступних обставин: "у порушення вимог чинного законодавства майно водної станції «Зеніт» як об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: веранда житлова (літ „1") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „2") площею 20,1 кв.м., веранда житлова (літ „3") площею 20,6 кв.м., веранда житлова (літ „4") площею 20,0 кв.м., веранда житлова (літ „5") площею 20,1 кв.м., веранда житлова (літ „6") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „7") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „8") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „9") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „10") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „11") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „12") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „13") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „14") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „15") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „16") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „17") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „18") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „19") площею 20,3 кв.м., веранда житлова (літ „20") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „21") площею 20,4 кв.м., медпункт (літ „22) площею 49,5 кв.м., судейська (літ „23") площею 72,9 кв.м., елінг (літ „24") площею 341,0 кв.м., елінг (літ „25") площею 217,8 кв.м., веранда житлова (літ „26") площею 20,4 кв.м., веранда житлова (літ „27") площею 20,5 кв.м., веранда житлова (літ „28") площею 21,0 кв.м., веранда житлова (літ „29") площею 21,2 кв.м., підсобні приміщення (літ „30") площею 81,9 кв.м., основні приміщення (літ „31") площею 80,2 кв.м., склад (літ „32") площею 81,6 кв.м., тамбур житловий (літ „33") площею 10,7 кв.м., вбиральня (літ „34") площею 55,5 кв.м., допоміжні приміщення (літ „35") площею 238,3 кв.м., допоміжні приміщення (літ „А") площею 262,8 кв.м., допоміжні приміщення (літ „Б") площею 279,8 кв.м., основне приміщення (літ „В") площею 100,5 кв.м., 16.10.2010 зареєстровано на праві власності за Об`єднанням профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок».

Восени 2020 року ОСОБА_11 достеменно знаючи, що відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 17.01.2011 у справі № 2/431-11/74, об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3, визнано державною власністю, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, погодився на умовляння невстановлених на даний час осіб сприяти самовільному зайняттю земельної ділянки на Трухановому острові в районі водної станції «Зеніт».

Відповідно до розробленого невстановленими особами злочинного плану,

з метою надання злочинним діям вигляду реальних господарських відносин, приховання злочинів та уникнення встановленої законом відповідальності, об`єкт нерухомого майна із адресою: АДРЕСА_3, де фактично знаходиться водна станція «Зеніт», із використанням службового становища ОСОБА_11 та підроблених документів мав бути переданий у власність підконтрольного невстановленим особам суб`єкта господарювання, захоплена земельна ділянка під та навколо об`єкта нерухомості.

ОСОБА_11 після отримання від невстановлених осіб інвестиційної пропозиції, складеної від ТОВ «АТЕРЛІ», оскільки відповідно до Статуту Голова Київської міськпрофради має право укладати господарські угоди щодо відчуження майна Київської міськпрофради чи його придбання, передачі в заставу лише за рішенням Президії, виконуючи вказівки невстановлених осіб, використовуючи надані цими особами документи, діючи в інтересах невстановлених осіб, з метою отримання цими особами неправомірної вигоди у вигляді нерухомого майна та прав на землю, використовуючи всупереч інтересам Об`єднання профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» свої повноваження, організував проведення 25.04.2021 засідання бюджетно-майнової комісії Об`єднання профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» із питанням порядку денного: «Про інвестиційну пропозицію ТОВ «АТЕРЛІ» щодо оновлення та реконструкції матеріально-технічної бази ДЮУСБ «Зеніт». У подальшому ОСОБА_11 , використовуючи своє службове становище, організував складення та підписання протоколу засідання бюджетно-майнової комісії № 3 від 25.04.2021, яким Президії рекомендовано прийняти інвестиційну пропозицію ТОВ «АТЕРЛІ» щодо оновлення та реконструкції матеріально-технічної бази ДЮУСБ «Зеніт» та доручено Голові міськпрофради ОСОБА_11 підписати Протокол про наміри з ТОВ «АТЕРЛІ».

У подальшому ОСОБА_11 , використовуючи свої повноваження, організував проведення засідання Президії та складання постанови Президії від 27.04.2021

№ П-12-6 про розгляд інвестиційної пропозиції щодо оновлення та реконструкції матеріально-технічної бази ДЮУСБ «Зеніт», якою доручено Голові Київської міськпрофради вжити необхідні заходи, пов`язані зі створення спільного товариства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-спортивна база «Зеніт» та входженням Київської міськпрофради на правах дольового учасника даного Товариства, доручено ОСОБА_11 підписати Протокол про наміри з ТОВ «АТЕРЛІ».

Також з метою маскування протиправної діяльності під господарські відносини ОСОБА_11 підписав надані йому невстановленими особами документи, що містили неправдиві відомості: протокол про наміри із ТОВ «АТЕРЛІ», датований 27 квітня 2021 року, договір із ФОП ОСОБА_39 від 30 серпня 2021 року про виконання робіт з оцінки нерухомого майна, а у подальшому, використовуючи свої повноваження, організував проведення засідання бюджетно-майнової комісії, Президії, складення та підписання протоколу засідання бюджетно-майнової комісії № 4, датованого 4 вересня 2021 року, постанови Президії № П-17-3, датованої 07 вересня 2021 року, відповідно до яких рекомендовано та затверджено експертну вартість майна, постановлено здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, затверджено передавальний акт щодо передачі майна.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_11 діючи за розробленим планом, підписав надані йому невстановленими особами документи - заяву щодо державної реєстрації юридичної особи, ПРОТОКОЛ № 1 Загальних зборів засновників (учасників) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», СТАТУТ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», СХЕМАТИЧНЕ ЗОБРАЖЕННЯ СТРУКТУРИ ВЛАСНОСТІ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ».

На підставі зазначених документів приватний нотаріус ОСОБА_6 , яку було підшукано невстановленими особами, 13.09.2021 здійснила державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-спортивна база «Зеніт» (ідентифікаційний код 44605365) із статутним капіталом 6653333,33 грн.

Статутний капітал Товариства мав бути сформований за рахунок внесків засновників у вигляді грошових коштів та майна, а саме :

- Об`єднання профспілок, організацій профспілок у м. Києві «Київська міська рада профспілок» (Міськпрофрада), () вносить до статутного капіталу Товариства наступне нерухоме майно:

Громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) на загальну суму 998 000, 00 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч) гривень, що становить 15 (п`ятнадцять) % статутного капіталу Товариства. Вартість нерухомого майна визначена за результатами проведення незалежної оцінки (Звіт про незалежну оцінку від 09 вересня 2021 року виконаний ФОП " ОСОБА_39 ") та за одностайним рішенням засновників Товариства.

- Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕРЛІ», () вносить до статутного капіталу Товариства грошові кошти у розмірі 5 655 333, 33 (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять три) гривні 33 копійки, що становить 85% статутного капіталу Товариства.

При цьому для забезпечення можливості внесення у реєстраційні документи заниженої вартості нерухомого майна, ОСОБА_11 використав наданий йому невстановленими особами завідомо підроблений документ - Звіт про незалежну оцінку від 09 вересня 2021 року, виконаний від імені ФОП « ОСОБА_39 », до якого внесено неправдиві відомості про вартість майна, про що ОСОБА_11 було достеменно відомо.

Завершуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_11 , розуміючи, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, перебуваючи у невстановленому місці у невстановлений час підписав наданий йому невстановленими особами документ - акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», до якого невстановленими особами внесено завідомо неправдиві відомості щодо наявності будівель та споруд: котедж (літера „Г") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Д") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Е") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Є") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Ж") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „З") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „К") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Л") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „М") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Н") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „О") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „П") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Р") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „С") загальною площею 55,0 кв.м; баня (літера „Т") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „У") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „Ф") загальною площею 100,0 кв.м; ресторан (літера „Х") загальною площею 500,0 кв.м, на земельній ділянці по АДРЕСА_3, які фактично відсутні, про що достеменно було відомо ОСОБА_11 та передав через невстановлених осіб його нотаріусу ОСОБА_6

14.09.2021, на підставі наданих документів, у тому числі: акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», підробленого Технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_3, приватним нотаріусом ОСОБА_6 у період часу з 16 години 07 хвилин по 18 годину 20 хвилин здійснено державну реєстрацію права приватної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами з реєстраційним номером 000, що розташований АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ».

Відповідно до висновку будівельно-оціночної експертизи, проведеної експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 09.09.2022 №67/9-88/9-89/8 ринкова (дійсна) вартість території ТОВ «Учбово-спортивна база «Зеніт», загальною площею 5,8066 га разом з її невід`ємними поліпшеннями (комплексом об`єктів нерухомого майна розміщеним на даній території у складі будівель літ. 1-12, 14, 20-35, А, Б, В), яка розташована у Дніпровському районі м. Києва на Трухановому острові в районі Матвіївської затоки по АДРЕСА_3 станом на 14.09.2021 складала 701 619 711 (сімсот один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч сімсот одинадцять) грн 00 коп.

При цьому ОСОБА_11 , займаючи з 2010 року посаду Голови «Київської міської ради профспілок», достовірно знаючи, що об`єкт нерухомого майна за адресою:

АДРЕСА_3 належить державі, будучи обізнаним про кількість будівель та споруд, розташованих на території бази «Зеніт» за адресою: АДРЕСА_3 , знаючи реальну вартість зазначеного об`єкту нерухомого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для забезпечення можливості внесення у реєстраційні документи заниженої вартості нерухомого майна, використав наданий йому невстановленими особами завідомо підроблений документ - Звіт про незалежну оцінку від 09 вересня 2021 року, виконаний від імені ФОП « ОСОБА_39 », до якого внесено завідомо неправдиві відомості про вартість майна, а для забезпечення незаконної реєстрації приватним нотаріусом ОСОБА_6 права власності на об`єкт нерухомого майна у невстановлений час підписав та передав нотаріусу ОСОБА_6 завідомо підроблений документ - акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», до якого невстановленими особами внесено завідомо неправдиві відомості щодо наявності будівель та споруд: котедж (літера „Г") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Д") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Е") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Є") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Ж") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „З") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „К") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Л") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „М") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Н") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „О") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „П") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Р") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „С") загальною площею 55,0 кв.м; баня (літера „Т") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „У") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „Ф") загальною площею 100,0 кв.м; ресторан (літера „Х") загальною площею 500,0 кв.м, на земельній ділянці по АДРЕСА_3, які фактично відсутні, про що ОСОБА_11 було достеменно відомо.

Після того, як ОСОБА_11 , на виконання спільного із невстановленими особами злочинного плану було забезпечено проведення приватним нотаріусом ОСОБА_6 незаконних реєстраційних дій із нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_3 і тим самим створено умови для незаконного захоплення земельної ділянки, достовірно знаючи про відсутність у нього особисто та у інших невстановлених осіб передбачених законом підстав, а саме, права власності або користування (оренди) земельною ділянкою, діючи умисно, всупереч ст. 14 Конституції України, ст.ст. 61, 116, 124, 125, 126, 211 Земельного кодексу України, ст.ст. 86, 89 Водного кодексу України, ОСОБА_11 усунув перешкоди, а саме зобов`язав підпорядкованого йому в.о. директора ДЮУСБ «Зеніт» сприяти діям співучасників, а невстановлені особи у жовтні-листопаді 2021 року організували огородження земельної ділянки на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом площею 5,8066 га, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки водного фонду із кадастровими номерами: :66:438:0176 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0021 із цільовим призначенням землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування), із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0166 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0097 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0070 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0090 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0142 землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування) із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0143 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0060 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0125 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0179 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0105 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0177 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0016 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони; :66:438:0018 із цільовим призначенням для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, із обмеженнями у використанні як охоронної зони навколо території та об`єкта природно-заповідного фонду, зони охорони пам`ятки культурної спадщини, прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах, водоохоронної зони, на земельній ділянці невстановленими особами організовано початок демонтажних та будівельних робіт".

Також допитана у судовому засіданні як обвинувачена ОСОБА_6 показала, що 07.09.2021 до неї звернувся ОСОБА_11 з приводу проведення реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомості, разом з ОСОБА_11 до неї в офіс приходила ще якась людина, запити до КП БТІ вона віддала ОСОБА_11 для передачі до підприємства, відповіді з КП БТІ на її запити разом з іншим пакетом документів їй надав ОСОБА_11 , також до неї в офіс приходили ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , усі реєстраційні та нотаріальні дії вона вчинила відповідно до вимог законодавства, нотаріус не несе відповідальності за підроблені документи, до звернення 07.09.2021 вона не знала, не зустрічалась із ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ніяким майном, земельною ділянкою заволодіти не хотіла і не мала наміру, за вчинені реєстраційні та нотаріальні дії платив ОСОБА_11

VІІ.ІІ. Докази в кримінальному провадженні

Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел.

Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року, у справі №154/3213/16).

У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України).

В цій справі, на підставі доказів сторони обвинувачення, з`ясовано, наступне:

- із даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що дійсно ОСОБА_6 було вчинено реєстраційні дій щодо державної реєстрації прав на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований АДРЕСА_3 , хід і перелік, котрих описано у у п. ІІ вироку;

- у ході обшуку проведеного 01.06.2022 в офісному приміщенні, у якому здійснює свою діяльність приватний нотаріус ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , які зафіксовано у протоколі обшуку від 01.06.2022, протоколі огляду від 10.06.2022, встановлено факти підготовки ОСОБА_6 запитів до комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про надання інформації щодо громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами номер 28 (двадцять вісім), розташованих за адресою: АДРЕСА_3, отримання ОСОБА_6 від КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформаційної довідки за номером НЖ-2021 № 1379, код перевірки 250, інформації виконаної на офіційному бланку КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за підписом від імені 1-ого заступника ОСОБА_12 , під № 15 без наявності на ньому коду перевірки, проведення ОСОБА_6 09.09.2021 у період часу з 13 години 52 хвилин до 16 години 33 хвилини державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за Київською міськпрофрадою, здійснення нею 14.09.2021 у період часу з 16 години 07 хвилин по 18 годину 20 хвилин державної реєстрації права приватної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами з реєстраційним номером 000, що розташований АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», використання ОСОБА_6 для забезпечення реєстрації інформації виконаної на офіційному бланку КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за підписом від імені 1-ого заступника ОСОБА_12 , під № 15, технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_3, який складено із використанням реквізитів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості», із підписами виконаними невстановленою особою від імені керівника ОСОБА_15 , виконавця ОСОБА_16 , відтисками печаток, що не відповідають печаткам підприємства, акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», ОСОБА_6 від ОСОБА_11 отримала щонайменше 2 724 грн;

- у ході огляду 08.02.2022 ділянки місцевості Труханового острову, які зафіксовано у протоколі огляду від 08.02.2022, технічному звіті щодо вишукувальних робіт, встановлено такий перелік будівель та споруд: котедж (літера Г") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Д") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Е") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Є") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Ж") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „З") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „К") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Л") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „М") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Н") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „О") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „П") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „Р") загальною площею 55,0 кв.м; котедж (літера „С") загальною площею 55,0 кв.м; баня (літера „Т") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „У") загальною площею 100,0 кв.м; баня (літера „Ф") загальною площею 100,0 кв.м; ресторан (літера „Х") загальною площею 500,0 кв.м, на земельній ділянці по АДРЕСА_3 фактично відсутні;

- із заяви міської благодійної організації «Дитячий оздоровчо-спортивний клуб «Мала Флотилія» №017т від 11.01.2022 слідує, що було подано скаргу на вчинені реєстраційні дії щодо державної реєстрації прав на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований АДРЕСА_3, хід і перелік, котрих описано у п. ІІ вироку з боку ОСОБА_6 ;

- із листа Міністерства юстиції від 26.01.2023 №9610/11715-16-23/33.3 із додатками - висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 07.02.2022 та наказу від 21.02.2022 № 567/5, слідує, що рішення від 09.09.2021 № 60274172, від 14.09.2021 № 60360304, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із порушеннями п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 та скасовані;

- під час почеркознавчої експертизи, проведеної експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України відповідно до висновку від 24.11.2022 №СЕ-19/111-22/47436-ПЧ встановлено, що підпис від імені ОСОБА_21 у довідці № 15 від 09.09.2021 - виконано не ОСОБА_21 , а іншою особою;

- із вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 11.12.2023 слідує, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 197-1 КК України за те, що погодився на умовляння невстановлених на даний час осіб сприяти самовільному зайняттю земельної ділянки на Трухановому острові в районі водної станції «Зеніт», підписав надані йому невстановленими особами документи, на підставі яких ОСОБА_6 , яку було підшукано невстановленими особами, 13.09.2021 здійснила державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-спортивна база «Зеніт», також ОСОБА_11 підписав акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», до якого внесено завідомо неправдиві відомості та передав його через невстановлених осіб нотаріусу ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , на виконання спільного із невстановленими особами злочинного плану було забезпечено проведення ОСОБА_6 незаконних реєстраційних дій із нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_3 ;

- із показань ОСОБА_14 слідує, що вона з метою заробітку погодилась стати директором підприємства, якого саме їй не повідомляли. З цією метою ОСОБА_14 особа, яку вона не пам`ятає, запросила до нотаріуса, де вона підписала документи, у тому числі документ про передачу нерухомого майна. Про яке майно йшла мова і де воно знаходиться їй нічого не було відомо. Про наміри заволодіння майном або землею їй ніхто нічого не повідомляв, більше нічого вона не підписувала і не вчиняла;

- із показань ОСОБА_18 вбачається, що до неї особисто та до ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» ні ОСОБА_11 ніхто із Київських профспілок не звертався. Нею технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами по АДРЕСА_3 не складався, не підписувався;

- із показань ОСОБА_19 слідує, що облаштуванням бази " Зеніт " на Трухановому острові займались власники групи компаній «ФМ ГРУП», правовстановлюючі та інші документи на базу знаходились у юристів цієї групи компаній;

- із показань ОСОБА_20 слідує, що її донька - ОСОБА_13 , на скільки їй відомо, працювала у сфері, пов`язаній із наданням послуг у сфері харчування, їй не відомо нічого про те, що її донька - ОСОБА_13 планувала чи інвестувала у якісь об`єкти на Трухановому острові;

- під час оціночно-будівельної експертизи, проведеної експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України та відповідно до висновку від 09.09.2022 №67/9-88/9-89/8 встановлено, що ринкова (дійсна) вартість території ТОВ «Учбово-спортивна база «Зеніт», загальною площею 5,8066 га разом з її невід`ємними поліпшеннями (комплексом об`єктів нерухомого майна розміщеним на даній території у складі будівель літ. 1-12, 14, 20-35, А, Б, В), яка розташована у Дніпровському районі м. Києва на Трухановому острові в районі Матвіївської затоки по АДРЕСА_3 станом на 14.09.2021 складала 701 619 711 (сімсот один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч сімсот одинадцять) грн.

Із висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 07 лютого 2022 року (а.п. 129-134, том № 5) слідує, що Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного ресстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі Колегія) у складі ОСОБА_40 (головуючого на засіданні), ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 (секретаря Колегії), розглянувши скаргу Міської благодійної організації «Дитячий оздоровчо-спортивний клуб «Мала Флотилія» (далі скаржник) від 13.01.2022 № 020т, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № СК-247-22 (далі - скарга), на рішення від 16.12.2010 запис № 10199-П (далі оскаржуване рішення), прийняте Комунальним підприємством Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», від 09.09.2021 № 60274172 (далі оскаржуване рішення), від 14.09.2021 № 60360304 (далі оскаржуване рішення), прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (далі приватний нотаріус ОСОБА_6 ), щодо державної реєстрації права власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3, (далі об`єкт нерухомого майна), з вимогою позбавити приватного нотаріуса ОСОБА_6 права на зайняття нотаріальною діяльністю, рекомендувала:

1. Скаргу Міської благодійної організації «Дитячий оздоровчо-спортивний клуб «Мала Флотилія» від 13.01.2022 № 020т задовольнити частково.

2. Скасувати рішення від 09.09.2021 № 60274172, від 14.09.2021 № 60360304, прийняті приватним ним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

3. Анулювати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

4. У частині інших вимог відмовити.

Мотиви рішення у розгорнутому викладенні (#Мін`юстОфіційно) зводяться до наступного:

1. Згідно з відомостями з Державного реєстру прав 09.09.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_6 зареєстровано заяву за № 47766444 (далі заява), яку подано Київською міськпрофрадою.

До заяви додано наступні документи:

- договір про закріплення прав по володінню, користуванню та розпорядженню профспілковим майном від 18.11.1990, укладений Загальною Конференцією Професійних Спілок СРСР та Федерацією незалежних профспілок України, та положення до договору від 18.11.1990 (далі - договір від 18.11.1990);

постанову Федерації професійних спілок України «Про власність професійних спілок» від 29.01.1993 № К-1-11 (далі - постанова № К-1-11);

- постанову Президії Федерації професійних спілок України «Про переліки майна профспілок України» від 24.03.1993 № П-3-5 з додатками до неї (далі постанова № П-3-5);

- постанову Президії Федерації професійних спілок України «Про внесення змін і доповнень до постанови Президії ФПУ від 24.03.1993 № П-3-5» від 17.11.2005 № П-22-26 (далі - постанова № П-22-26);

- статут Київської міськпрофради, затверджений на ІІ засіданні Ради головою Київської міськпрофради ОСОБА_11 16.06.2016;

- статут Федерації професійних спілок України, затверджений на VII з`їзді ФІГУ головою Федерації ОСОБА_45 24.03.2016;

- технічний паспорт, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» 07.05.2021 за № 070521.

2. За результатом розгляду заяви приватним нотаріусом ОСОБА_6 прийнято оскаржуване рішення, на підставі якого відкрито розділ у Державному реєстрі прав № 000 та проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за Київською міськпрофрадою (номер запису про право власності 43877538).

3. Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

4. Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (у редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення) (далі Порядок № 1127), розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

5. Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону визначено, що підставою для відмови у державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

6. Частиною другою статті 24 Закону визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

7. Відповідно до договору від 18.11.1990. постанови № К-1-11, постанови № П-3-5 постанови № П-22-26 зазначено майно, що передається у власність професійним спілкам України, однак зазначені документи не підтверджують права власності Київськ міськпрофради на об`єкт нерухомого майна, а також у наведених документах не вказано конкретного переліку, розміру, площі, місцезнаходження нерухомого майна.

8. Отже, зі змісту вищевказаних документів неможливо ідентифікувати об`єкт нерухомого майна, що передається у власність Київській міськпрофраді.

9. Таким чином, приватний нотаріус ОСОБА_6 прийняла оскаржуване рішення за обставин, коли подані документи не давали змогу встановити набуття права власності Київської міськпрофради на об`єкт нерухомого майна.

10. Крім того, відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 09.09.2021 № 1379, надісланої у відповідь на запит приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 07.09.2021 № 55/01-16, приватному нотаріусу ОСОБА_6 повідомлено, що постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2011 у справі № 2/431-11/74 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2010 у справі № 2/431-11/74, на підставі якої 16.12.2010 Комунальним підприємством Київської міської ради «Київсь міське бюро технічної інвентаризації» було проведено державну реєстрацію права власності на об`єки нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_3.

11. Отже, державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна проведено приватним нотаріусом ОСОБА_6 на підставі документів, які постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2011 у справі № 2/431-11/74 визнані такими, що не встановлюють правових підстав для виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна за Київською міськпрофрадою.

12. Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення, зокрема про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

13. Таким чином, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_6 з порушенням вимог пунктів 1, 2 частиц третьої статті 10, пунктів 4, 5 частини першої, частини другої статті 24 Закону, абзацу першого пункту 12 Порядку № 1127.

14. На підставі оскаржуваного рішення приватним нотаріусом ОСОБА_6 внесено запис про право власності на об`єкт нерухомого майна за № 43954500 за ТОВ «Учбово-спортивна база «Зеніт» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства обмеженою відповідальністю 3 «Учбово-спортивна база «Зеніт» від 14.09.2021, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №№ 285, 286.

15. Оскаржуване рішення прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_6 внаслідок прийняття оскаржуваного рішення та державної реєстрації права власності Київської міськпрофради на об`єкт нерухомого майна, проведеної приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

16. Відповідно до підпункту 5 пункту 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Колегія встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема, шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі та у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує, які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

17. Отже, оскаржуване рішення підлягає скасуванню як похідне від прийнятого з порушенням оскаржуваного рішення.

VІІІ. Підстави для виправдання обвинуваченої

У підсумку, враховуючи вказані обставини кримінального провадження у їх сукупності, Суд констатує, що відповідно до ст. 94. Оцінка доказів КПК, суд здійснює таку оцінку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, з урахуванням того, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17 зауважено, що законодавець в ст. 94 КПК вказує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке є основою для прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Оцінка доказів за внутрішнім переконанням віддзеркалює незалежність суду у здійсненні процесуальних функцій, оскільки за своїм змістом є впевненістю в тому, що судом надано правильну оцінку процесуальним джерелам доказів, засобам доказування і встановленим фактам, і що ухвалений із дотриманням правил ст. 94 КПК висновок щодо питань, які поставлені перед судом в кримінальному провадженні його учасниками, є правильним в контексті стандарту доведення поза розумним сумнівом винуватості (невинуватості) особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Такий стандарт доказування передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на недоведеності важливих для справи обставин або певних установлених судом обставинах, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення.

З іншого боку, для дотримання цього стандарту недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

З урахуванням того, що Верховний Суд у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17 зазначив, що за змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

В цій справі у ході її розгляду судом забезпечено дотримання вимог ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені усі докази, надані сторонами, та за наслідками їх урахування Суд дійшов висновку, щодо недоведеність у проваджені обставин про винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин викладених в обвинувальному висновку, форми вини, мотиву і мети їх вчинення.

Отже, вказуючи про недоведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, Суд виходив з такого у своїх висновках.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на прокурора.

З урахуванням того, що згідно ч. 1 ст. 2 КК України, єдиною підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, відповідно до ст. 11 цього ж Кодексу.

Суть обвинувачення зводиться до того, що при вчиненні реєстраційних дій ОСОБА_6 порушено:

(1) п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, позаяк вона відкрила розділ у Державному реєстрі прав №000 та провела державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за Київською міськпрофрадою (номер запису про право власності 43877538);

(2) п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, оскільки здійснила державну реєстрацію права приватної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами з реєстраційним номером 000, що розташований АДРЕСА_3 за ТОВ «УЧБОВО-СПОРТИВНА БАЗА «ЗЕНІТ», рішення № 60360304, запис за № 43954500.

Ці дії вчинені нею, як вказує обвинувачення, умисно «з метою одержання неправомірної вигоди».

При цьому, Суд звертає увагу на те, що сторона обвинувачення фактично не сформулювала самостійної правової оцінки дій обвинуваченої у контексті порушень нормативно-правових актів, на які посилається, а лише відтворила або процитувала позицію Міністерства юстиції України, викладену у висновку Колегії з розгляду скарг на дії державних реєстраторів. Замість того, щоб чітко артикулювати власне звинувачення з визначенням НПА та розкриттям суті доводів щодо його недотримання, прокурор обмежився констатацією наявності порушень без вказівки, в чому саме полягає кримінально-правовий зміст таких дій.

Зазначене унеможливлює для суду надання процесуально належної реакції в межах обвинувачення, яке фактично зазнало зміни під час судового розгляду. Оскільки процедура повернення обвинувального акта прокурору на цій стадії не передбачена, Суд, керуючись принципом законності та забезпечення права на захист, змушений оцінювати надані обвинуваченням фактичні дані виключно в межах сформульованого обсягу обвинувачення. Разом з тим, Суд вказує на обставини, викладені стороною обвинувачення, як на істотні, що потребують згадки у зв`язку з їх впливом на загальний зміст процесуальної позиції прокурора.

Тому, для аналізу вказаного обвинувачення слід вникнути у сутність положень законодавства (в обвинувальному акті вони не розкриті), котрі вказують у собі (аналізуються на дату 09 - 14 вересня 2021 року) про наступне:

? п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

? ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: 1. Підстави для відмови в державній реєстрації прав: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці).

2. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

3. Відмова в державній реєстрації прав з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не застосовується у разі: 1) наявності помилки в Державному земельному кадастрі, що виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, невідповідність меж земельної ділянки, зазначених у Державному реєстрі земель, її дійсним межам); 2) невідповідності площі земельної ділянки, зазначеної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення); 3) невідповідності відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відомостям, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї, якщо така невідповідність виникла внаслідок внесення змін або виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку після оформлення документа, що є підставою для виникнення відповідного речового права на земельну ділянку. У такому разі пріоритет мають відомості Державного земельного кадастру; 4) зміни найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство.

4. Відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: 1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав за особою, щодо якої або щодо майна якої наявні обтяження у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав; 3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону; 4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно (крім іпотеки); 5) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава; 6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину; 7) державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем; 8) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі нотаріально посвідченого договору - у разі якщо обтяженням є вимога нотаріального посвідчення договору, встановлена власником майна.

5. Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена;

? абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127: розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Відповідаючи на питання в чому саме полягає характер виникнення таких порушень, цю відповідь в обвинувальному акті віднайти складно, тому Суд аналізує позицію Міністерства юстиції (див. дані відображені у копії висновку від 07 лютого 2022 року, (а.п. 129-134, том № 5) та зауважує, що, дійсно Міністерство юстиції листом від 26.01.2023 №9610/11715-16-23/33.3 із додатками - висновком центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 07.02.2022 та наказу від 21.02.2022 № 567/5, як на те і вказує прокурор, визначило, що рішення від 09.09.2021 № 60274172, від 14.09.2021 № 60360304, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 прийняті із порушеннями п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу першого пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 та скасовані, як помилкові (протиправні).

Водночас, у теорії кримінального права та практиці правозастосування загальновизнаним є положення, згідно з яким настання дисциплінарної відповідальності не є автоматичною підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ті самі дії. Хоча порушення законодавства може кваліфікуватися як дисциплінарний проступок, це не означає, що вчинене обов`язково має ознаки складу кримінального правопорушення. Кримінальна відповідальність потребує наявності всіх елементів складу злочину, зокрема суб`єкта, об`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін, причому остання - включає доведеність винуватості у формі умислу або необережності відповідного характеру. Дисциплінарна відповідальність натомість може наставати у зв`язку з порушенням службових обов`язків або недодержанням професійних стандартів без обов`язкової наявності кримінального умислу чи суспільно небезпечних наслідків, що виключає автоматизм у правовій кваліфікації одного й того самого діяння.

Більш того, врахувавши такий висновок, Суд звертає увагу, що підставою для задоволення скарги та скасування реєстраційних дій ОСОБА_6 зазначено, зокрема, те, що документи, подані на підтвердження набуття права власності Київською міськпрофрадою, не містили конкретного переліку майна, його площі та місцезнаходження. Водночас сам факт відсутності інвентарного опису в історичних документах 1990-2005 років щодо профспілкового майна не може спростовувати того, що майно фактично перебувало у віданні профспілкових структур та використовувалося ними упродовж описаних років. За такої ситуації висновок Колегії відображає адміністративно-регуляторну позицію, зумовлену суворістю реєстраційного контролю, однак не доводить очевидної протиправності дій реєстратора у сенсі кримінального права. Оцінка формальної невідповідності як «істотного порушення» не може підміняти собою встановлення умислу чи мети у розрізі КК України, навіть, помилкового вчинку, бо наведені недоліки не є такими, що виключають наявність розумних підстав у державного реєстратора вважати заявлене право дійсним у силу того, що відповідно до договору від 18.11.1990. постанови № К-1-11, постанови № П-3-5 постанови № П-22-26 зазначене у звернені майно, таки передається у власність професійним спілкам України, а до заяви було додано наступні документи: договір про закріплення прав по володінню, користуванню та розпорядженню профспілковим майном від 18.11.1990, укладений Загальною Конференцією Професійних Спілок СРСР та Федерацією незалежних профспілок України, та положення до договору від 18.11.1990 (далі - договір від 18.11.1990); постанову Федерації професійних спілок України «Про власність професійних спілок» від 29.01.1993 № К-1-11 (далі - постанова № К-1-11); постанову Президії Федерації професійних спілок України «Про переліки майна профспілок України» від 24.03.1993 № П-3-5 з додатками до неї (далі постанова № П-3-5); постанову Президії Федерації професійних спілок України «Про внесення змін і доповнень до постанови Президії ФПУ від 24.03.1993 № П-3-5» від 17.11.2005 № П-22-26 (далі - постанова № П-22-26); статут Київської міськпрофради, затверджений на ІІ засіданні Ради головою Київської міськпрофради ОСОБА_11 16.06.2016; статут Федерації професійних спілок України, затверджений на VII з`їзді ФІГУ головою Федерації ОСОБА_45 24.03.2016; технічний паспорт, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» 07.05.2021 за № 070521.

Висновок Колегії Міністерства юстиції не містить вказівки на те, що суперечності в документах, які подано на реєстрацію, були очевидними або грубими настільки, що не могли залишитися поза увагою навіть за поверхневого аналізу. В умовах, коли документи мали зовнішні ознаки достовірності та були видані органами, що формально мали відповідні повноваження, у реєстратора були підстави добросовісно припускати, що документи відповідають вимогам. Наявність такої помилки у межах повноважень не становить умисного діяння.

Анулювання доступу до Державного реєстру прав, як наслідок розгляду дисциплінарної скарги, є формою адміністративно-правової відповідальності і жодним чином не може мати наперед встановленої сили доказу у кримінальному провадженні. Таке рішення є превентивним за своїм характером і не містить оцінки умислу чи мети з боку особи.

Тобто, кваліфікація дій ОСОБА_6 як таких, що суперечать закону, у висновку Колегії Міністерства юстиції є адміністративною (дисциплінарною) оцінкою, що не може розглядатися як доказ вини у кримінальному провадженні без належної оцінки всіх елементів складу злочину. Прирівнювання помилки до умисного злочину суперечить засадничим принципам кримінального права, зокрема принципу вини (ст. 23 КК України) та необхідності доведення наявності саме прямого умислу в межах ст. 365-2 КК України.

Суд зазначає, що згідно ч. 1, 2 ст. 18 КК суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність. Спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, кримінальне правопорушення, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності (ст. 23 КК України).

Суб`єктивна сторона злочину за ст. 365-2 КК характеризується умисною чи змішаною формою вини.При цьому, ставлення особи до діяння виявляється у прямому умислі, а до наслідків може бути як умисним так і необережним.

Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

В постанові від 02 грудня 2020 року в справі № 299/2937/16 Верховний Суд зауважив, що визначальним фактором при кваліфікації діянь є спрямованість умислу особи, її суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.

Під спрямованістю умислу розуміється мобілізація інтелектуально-вольових зусиль винного на вчинення діяння, що посягає на конкретний об`єкт, здійснюється обраним винуватим способом та заподіює конкретні наслідки.

При цьому, для кваліфікації безпосереднє і вкрай важливе значення має встановлення виду умислу за ступенем конкретизації в свідомості суб`єкта злочину, передбачення можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, до яких відносять визначений, альтернативний і невизначений умисел.

На відміну від визначеного умислу, де особа має конкретне, точне уявлення про індивідуально визначений результат свого діяння, передбачає можливість настання конкретних суспільно-небезпечних наслідків, при альтернативному або невизначеному умислі свідомість винного охоплює можливість настання двох або більше конкретно визначених наслідків (альтернативний), або широкого спектру негативних наслідків в межах одного виду шкоди чи різних її видів, що, хоча і охоплюються передбаченням винного, але індивідуально не визначені в його свідомості (невизначений).

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілою особою, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій (див. постанову ВСУ від 14 листопада 2013 року в справі № 5-46кс13, з урахуванням того, що підтримав означену позицію ККС ВС в постановах від 03 липня 2018 року по справі № 179/276/16-к, від 04 липня 2018 року по справі № 628/4025/13-к, від 08 травня 2018 року по справі № 755/6384/15-к).

Відповідно, при розв`язанні поставленого питання в цій справі, слід зауважити, що до обов`язкових ознак суб`єктивної сторони належать: корисливий мотив та спеціальна мета - отримання неправомірної вигоди.

Проте, ні корисливий мотив, ні спеціальна мета в судовому засіданні доведені не були. Відсутність вказаних наслідків може вказувати про адміністративний чи дисциплінарний проступок. Котрий власне і настав у житті обвинуваченої (дисциплінарний проступок).

Порушення реєстраційної процедури, навіть якщо вони встановлені рішенням Міністерства юстиції, не свідчать автоматично про наявність умислу на вчинення кримінального правопорушення. Для визнання особи винною за ч. 3 ст. 365-2 КК України недостатньо виявити факт протиправної дії - необхідно встановити її суб`єктивне наповнення, насамперед мотив та спеціальну мету - отримання неправомірної вигоди. Однак у справі, на думку суду, відсутні докази, які б підтверджували, що обвинувачена діяла свідомо з метою досягнення кримінально караного результату, а не помилково або з порушенням інструкцій у межах компетенції.

Обвинувачення не спромоглося продемонструвати зв`язок між реєстраційними діями ОСОБА_6 та фактом набуття незаконної вигоди або сприяння такій вигоді третім особам. Не було доведено, що обвинувачена знала про фальсифікований характер поданих документів, або діяла у змові з іншими особами з метою заволодіння майном. Відсутність доказів такого зв`язку виключає елемент спрямованості умислу - ключової ознаки злочинної поведінки.

Не встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 перебувала у змові з іншими особами або діяла за попереднім зговором, маючи достовірну інформацію про фальсифікований характер поданих документів. Навпаки, аналіз обставин справи свідчить про те, що ключові документи, які стали підставою для реєстраційних дій, були подані за формальною відповідністю вимогам і містили ознаки зовнішньої автентичності. За таких умов неможливо довести, що обвинувачена усвідомлювала їхню недостовірність та бажала настання злочинних наслідків.

Поведінка обвинуваченої розгортається в умовах, коли державна реєстраційна система не забезпечує механізмів для верифікації достовірності усіх поданих документів у режимі реального часу. Функція нотаріуса у цьому контексті є сервісною і, хоч і передбачає дотримання формальних вимог, не включає інструментів оперативної перевірки автентичності печаток, підписів або реальної правосуб`єктності учасників правочинів у повному обсязі. Об`єктивна обмеженість можливостей перевірки не може розцінюватися як зловживання повноваженнями без наявності доказів свідомого використання таких вад на користь третіх осіб. Тому, у контексті професійної діяльності державного реєстратора/нотаріуса недотримання окремих процедурних вимог або помилки при тлумаченні складних документів, що мають зовнішню юридичну силу, може становити підставу для дисциплінарного реагування, але не є достатньою умовою для інкримінування кримінального умислу. Це особливо актуально, коли відсутні дані про отримання обвинуваченою будь-якої вигоди, участь у домовленостях або зацікавленість у результаті, що є невід`ємними ознаками суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Інакше кажучи, фактично, сторона обвинувачення базує свої висновки переважно на своїй власній логічній інтерпретації поведінки ОСОБА_6 , у силу життєвого досвіду прокурорів групи прокурів, а не на фактичних доказах, що прямо підтверджують її злочинний умисел. Таке доведення суперечить стандарту «поза розумним сумнівом» і має наслідком лише виправдувальний вирок.

Адже, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1 -р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Однак, в цій справі, на переконання суду, котре сформоване у порядку ст. 94 КПК, йдеться про наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, ніж описаної у п. ІІ вироку щодо ролі обвинуваченої, що, власне, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Позаяк, для дотримання стандарту доведення винуватості особи, котрий визначений ст. 94 КПК України, недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У цій справі обґрунтований сумнів у тій версії подій, яку надало обвинувачення, враховуючи наведене у вироку та пояснення обвинуваченої, не був спростований. Сторона обвинувачення так і не доводить нічим іншим, як власним баченням подій (припущенням), щодо мотиву дій і вчинків ОСОБА_6 . Але, у межах судового розгляду стороною обвинувачення, так і не було доведено наявності обов`язкових ознак суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, - зокрема корисливого мотиву та спеціальної мети отримання неправомірної вигоди. Хоча дії обвинуваченої ОСОБА_6 дійсно суперечили вимогам законодавства, сторона обвинувачення не надала належних, допустимих та достовірних доказів того, що вказані дії вчинялися з відповідним умислом, передбаченим законом як ознака кримінального діяння.

Враховуючи це, Суд дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_6 може містити ознаки дисциплінарного проступку, але не становить складу кримінального правопорушення у формі зловживання повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди.

При цьому, у зв`язку з відсутністю доведеності суб`єктивної сторони, що є кваліфікуючою ознакою інкримінованого злочину, Суд не вбачає доцільності надання окремої оцінки кожному з доказів з точки зору їх належності, допустимості чи достовірності, оскільки навіть сукупність досліджених матеріалів не може підтвердити умисел обвинуваченої на вчинення саме кримінально-караного діяння. Таке формальне оцінювання кожного з доказів не вплинуло б на правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 і не має практичного значення для прийняття справедливого рішення по суті.

Апріорі, оцінка доказів не повинна перетворюватися на формальний аналіз кожного доказу окремо, якщо підстави для кримінально-правової відповідальності вичерпані на рівні юридичної кваліфікації. Тому, Суд також не надає правового значення обставинам подання заяв потерпілими в межах приватного обвинувачення, зокрема тому, що Київська міська рада не ініціювала кримінальне провадження, а була залучена до нього у порядку ст. 55 КПК України. Зазначені обставини, як і інші доводи сторони захисту щодо процесуальних аспектів провадження, не спростовують визначального висновку суду про відсутність у діях обвинуваченої суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

При цьому, Суд відмічає, що при залишенні без відповіді питання, що витікає з норм ст. 477 КПК, він виходив з того, що відповідь на нього у будь-якому разі не могла потягнути за собою наслідок передбачений п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, враховуючи позицію ВС у справі №755/27642/14-к (постанова від 17 грудня 2019 року) вказуючи, що провадження №0008337 було розпочато за відсутності заяви потерпілого, такої заяви не було подано і до часу постановлення оскаржуваного судового рішення, тобто саме провадження розпочато та здійснювалося всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК, тому відсутність такої заяви не породжує у потерпілого можливості відмовитися від обвинувачення. Тобто, дійшовши вказаного обґрунтованого висновку, суд першої інстанції ухвалою закрив це кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення у зв`язку з тим, що воно було розпочате на підставі заяви потерпілого, а на підставах, не передбачених ч.4ст. 26, п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК, необґрунтовано пославшись при цьому як на підставу для закриття на п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК (відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення), хоча у цьому ж судовому рішенні встановив, що такої відмови не було і бути не могло, оскільки не було самої заяви.

Водночас, визначаючись з підставою виправдання Суд враховує, що в силу принципу «in dubio pro reo» (сумніви тлумачаться на користь підсудного), який представляє собою приватне вираження принципу презумпції невинуватості, не повинно існувати ніякої якісної відмінності між виправдувальним вироком, зважаючи на відсутність доказів і виправдувальним вироком у зв`язку з констатацією безсумнівної невинуватості особи. У дійсності, виправдувальні вироки не розрізняються залежно від підстав, прийнятих до уваги в кожному окремому випадку суддею в кримінальному процесі (див. рішення ЄСПЛ у справі «AFFAIRE VASSILIOS STAVROPOULOS c. GRECE» від 27 вересня 2007 року, заява № 35522/04, п. 39, https://hudoc.echr.coe.int/rus?i=001-82427).

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказується, що судам слід мати на увазі, що виправдувальний вирок постановляється, зокрема, за відсутністю в діянні складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо); діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставини Суд приходить до переконання, що не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, у наслідок чого ухвалюється виправдувальний вирок згідно з п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

При цьому, Суд, враховуючи промову прокурора в судових дебатах, зауважує, що, безперечно, розуміє суспільний резонанс, пов`язаний із подіями навколо водної станції «Зеніт» - об`єкта з історичною та спортивною цінністю для Києва та України загалом. Цей об`єкт, безсумнівно, заслуговує на особливу увагу держави та громадськості. Водночас, судове рішення не може ґрунтуватися на символічних категоріях, пафосних порівняннях чи закликах до «історичної справедливості», - лише на законі, фактах та доказах, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Посилання прокурора на нібито «свідомий вибір шляху особистого збагачення» обвинуваченою є припущенням, яке не підтверджено жодним належним і допустимим доказом у матеріалах провадження. Емоційна складова обвинувачення, якою сторона намагається надати морально-суспільну вагу справі, не може замінити об`єктивно встановлених обставин та доведеності усіх елементів складу кримінального правопорушення, зокрема суб`єктивної сторони. Суд виходить з того, що місія судової влади полягає не в репрезентації історичної або спортивної спадщини держави, а в охороні основоположних принципів кримінального процесу - змагальності, презумпції невинуватості та доведеності вини поза розумним сумнівом. Жодна унікальність об`єкта не може замінити доказ умислу - категорії, яку в межах цього провадження сторона обвинувачення так і не довела.

ІХ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Процесуальні витрати

Відповідно до ст. 118 КПК України витрати пов`язані з залученням експерта є процесуальними витратами.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У кримінальному провадженні документально підтверджені такі витрати на залучення експертів: витрати на проведення судової оціночно-будівельної експертизи за висновком №67/9-88/9-98/9 від 09.09.2022 року становлять 56 631, 00 грн; витрати на проведення судової оціночно-земельної експертизи за висновком №66/9-86/9-87/9 від 09.09.2022 року становлять 37 754, 00 грн; витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи за висновком №СЕ-19/111-22/47436-ПЧ від 24.11.2022 року становлять 3 020, 48 грн; витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи за висновком №369/1 від 24.05.2023 року становлять 7 169, 40 грн.

Однак, позаяк, у порядку ст. 124 КПК України, щодо обвинуваченої не ухвалюється обвинувальний вирок, вказані витрати слід віднести на рахунок держави.

Арешт майна

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тому, арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2022 року, на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру загальною площею 50.1 кв. м за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; квартир загальною площею 68,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; квартиру загальною площею 39,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; земельну ділянку кадастрови номер :04:003:0212 площею 0,0515 га із цільовим призначенням для колективного садівництва, за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0163 площею 0,15 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 49, i забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям та приватним виконавцям Державному підприємству «СЕТАМ» (), а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення запису про іпотеку або припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів, продажу з аукціонів, відкритих торгів, здійснювати звернення стягнення на майно, тощо щодо об`єктів нерухомого майна вказаного вище, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази та інше арештоване майно

У кримінальному провадженні, з якого було виділено матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року в справі №752/3248/22 (а.п. 180-183, том №2) накладено арешт на речові докази:

- земельну ділянку на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом площею 5,8066, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:438:0176, :66:438:0021, :66:438:0166, :66:438:0097, :66:438:0070, :66:438:0090, :66:438:0142, :66:438:0143, :66:438:0060, :66:438:0125, :66:438:0179, :66:438:0105, :66:438:0177, :66:438:0016, :66:438:0018;

- комплекс будівель та споруд загальною кількістю 31, розташовані у межах земельної ділянки площею 5,8066 га на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:438:0176, :66:438:0021, :66:438:0166, :66:438:0097, :66:438:0070, :66:438:0090, :66:438:0142, :66:438:0143, :66:438:0060, :66:438:0125, :66:438:0179, :66:438:0105, :66:438:0177, :66:438:0016, :66:438:0018;

- об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 000, розміщений за адресою: АДРЕСА_3, опис: об`єкти нерухомого майна нежитлова будівля літера «А» загальною площею 262,8 кв. м; нежитлова будівля літера «Б» загальною площею 281,8 кв. м; нежитлова будівля літера «В» загальною площею 100,5 кв.м; котедж літера «Г» загальною площею 55,0 кв.м; котедж літера «Д» загальною площею 55,0 кв.м; котедж літера «Е» загальною площею 55,0 кв.м; котедж літера «Є» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Ж» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «З» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «К» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Л» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «М» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Н» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «О» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «П» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Р» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «С» загальною площею 55,00 кв.м; баня літера «Т» загальною площею 100,0 кв.м; баня літера «У» загальною площею 100,0 кв.м; баня літера «Ф» загальною площею 100,0 кв.м; ресторан «Х» загальною площею 500,0 кв.м; веранда житлова літера «№1» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№2» загальною площею 20,1 кв.м; веранда житлова літера «№3» загальною площею 20,6 кв.м; веранда житлова літера «№4» загальною площею 20,0 кв.м; веранда житлова літера «№5» загальною площею 20,1 кв.м; веранда житлова літера «№6» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№7» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№8» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№9» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№10» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№11» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№12» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№13» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№14» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№15» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№16» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№17» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№18» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№19» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№20» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№21» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№22» загальною площею 49,5 кв.м; веранда житлова літера «№23» загальною площею 72,9 кв.м; елінг літера «№24» загальною площею 341,0 кв. м; елінг літера «№25» загальною площею 217,8 кв. м; веранда житлова літера «№26» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№27» загальною площею 20,5 кв.м; веранда житлова літера «№28» загальною площею 21,0 кв.м; веранда житлова літера «№29» загальною площею 21,2 кв.м; склад літера «№30» загальною площею 81,9 кв.м; склад літера «№31» загальною площею 80,2 кв.м; склад літера «№32» загальною площею 81,6 кв.м; вбиральня літера «№33» загальною площею 10,7 кв.м; вбиральня літера «№34» загальною площею 55,5 кв.м; нежитлова будівля літера «№35» загальною площею 238,3 кв.м; парковка літера «№І»; трибуна літера «№ІІ»; дитячий майданчик літера «№ІІІ».

Прокурор, з метою забезпечення законних інтересів потерпілого вбачав підставним при вирішенні долі цих речових доказів врахувати, що усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, на підставі ст. 83 Земельного кодексу України перебувають у комунальній власності, у зв`язку із тим, що арештована земельна ділянка не перебуває ні у приватній, ні у державній власності, арешт підлягає скасуванню, а земельна ділянка підлягає залишенню у комунальній власності Київської міської ради.

Суд погоджується з вказаною позицію, враховуючи положення ст. 83 Земельного кодексу України.

Щодо об`єкту нерухомості: водну станцію «Зеніт» на Трухановому острові у м. Києві введено в експлуатацію у 1971 році, яку збудовано силами профспілки заводу «Арсенал».

Постановою Верховної Ради Української РСР "Про захист суверенних прав власності Української РСР" від 29.11.1990 N 506-ХІІ введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" № 1540-XII від 10.09.1991 майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Постановою Верховної Ради України "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України" від 10.04.1992 передбачено, що майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об`єктів, які перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР тимчасово передано Фонду державного майна України.

Відповідно до постанови Верховної Ради України № 3943-XII від 04.02.1994 "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР" до законодавчого визначення суб`єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю (пункт 1 постанови).

Кабінету Міністрів України доручено визначити органи управління зазначеним майном, що тимчасово виконуватимуть ці функції до законодавчого визначення правонаступників вищезгаданого майна (пункт 2 постанови).

До законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР Фонд державного майна України здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій (їх структурних підрозділів) (пункт 3 постанови).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" №4107-VI від 09.12.2011, Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Отже, речовий доказ - комплекс будівель та споруд загальною кількістю 31, розташовані у межах земельної ділянки площею 5,8066 га на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:438:0176, :66:438:0021, :66:438:0166, :66:438:0097, :66:438:0070, :66:438:0090, :66:438:0142, :66:438:0143, :66:438:0060, :66:438:0125, :66:438:0179, :66:438:0105, :66:438:0177, :66:438:0016, :66:438:0018 підставно, як про те і вказує прокурор, відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, повернути власнику - державі в особі Фонду державного майна України ().

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною третьою статті 365-2 Кримінального кодексу України та виправдати, у зв`язку із недоведеністю, що в діянні є склад цього кримінального правопорушення.

Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2022 року, на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру загальною площею 50.1 кв. м за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; квартири загальною площею 68,4 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; квартиру загальною площею 39,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; земельну ділянку кадастрови номер :04:003:0212 площею 0,0515 га із цільовим призначенням для колективного садівництва, за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0163 площею 0,15 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 49, i забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям та приватним виконавцям Державному підприємству «СЕТАМ» (), а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати будь-які дії щодо відчуження, продажу та реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення запису про іпотеку або припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів, продажу з аукціонів, відкритих торгів, здійснювати звернення стягнення на майно, тощо щодо об`єктів вказаного нерухомого майна вказаного, скасувати.

Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року, а саме:

- земельну ділянку на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом площею 5,8066 га, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:438:0176, :66:438:0021, :66:438:0166, :66:438:0097, :66:438:0070, :66:438:0090, :66:438:0142, :66:438:0143, :66:438:0060, :66:438:0125, :66:438:0179, :66:438:0105, :66:438:0177, :66:438:0016, :66:438:0018;

- комплекс будівель та споруд загальною кількістю 31, розташовані у межах земельної ділянки площею 5,8066 га на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:438:0176, :66:438:0021, :66:438:0166, :66:438:0097, :66:438:0070, :66:438:0090, :66:438:0142, :66:438:0143, :66:438:0060, :66:438:0125, :66:438:0179, :66:438:0105, :66:438:0177, :66:438:0016, :66:438:0018;

- об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 000, розміщений за адресою: АДРЕСА_3, опис: об`єкти нерухомого майна нежитлова будівля літера «А» загальною площею 262,8 кв. м; нежитлова будівля літера «Б» загальною площею 281,8 кв. м; нежитлова будівля літера «В» загальною площею 100,5 кв.м; котедж літера «Г» загальною площею 55,0 кв.м; котедж літера «Д» загальною площею 55,0 кв.м; котедж літера «Е» загальною площею 55,0 кв.м; котедж літера «Є» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Ж» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «З» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «К» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Л» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «М» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Н» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «О» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «П» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «Р» загальною площею 55,00 кв.м; котедж літера «С» загальною площею 55,00 кв.м; баня літера «Т» загальною площею 100,0 кв.м; баня літера «У» загальною площею 100,0 кв.м; баня літера «Ф» загальною площею 100,0 кв.м; ресторан «Х» загальною площею 500,0 кв.м; веранда житлова літера «№1» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№2» загальною площею 20,1 кв.м; веранда житлова літера «№3» загальною площею 20,6 кв.м; веранда житлова літера «№4» загальною площею 20,0 кв.м; веранда житлова літера «№5» загальною площею 20,1 кв.м; веранда житлова літера «№6» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№7» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№8» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№9» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№10» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№11» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№12» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№13» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№14» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№15» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№16» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№17» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№18» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№19» загальною площею 20,3 кв.м; веранда житлова літера «№20» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№21» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№22» загальною площею 49,5 кв.м; веранда житлова літера «№23» загальною площею 72,9 кв.м; елінг літера «№24» загальною площею 341,0 кв. м; елінг літера «№25» загальною площею 217,8 кв. м; веранда житлова літера «№26» загальною площею 20,4 кв.м; веранда житлова літера «№27» загальною площею 20,5 кв.м; веранда житлова літера «№28» загальною площею 21,0 кв.м; веранда житлова літера «№29» загальною площею 21,2 кв.м; склад літера «№30» загальною площею 81,9 кв.м; склад літера «№31» загальною площею 80,2 кв.м; склад літера «№32» загальною площею 81,6 кв.м; вбиральня літера «№33» загальною площею 10,7 кв.м; вбиральня літера «№34» загальною площею 55,5 кв.м; нежитлова будівля літера «№35» загальною площею 238,3 кв.м; парковка літера «№І»; трибуна літера «№ІІ»; дитячий майданчик літера «№ІІІ», -скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- земельну ділянку на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом площею 5,8066 га, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:438:0176, :66:438:0021, :66:438:0166, :66:438:0097, :66:438:0070, :66:438:0090, :66:438:0142, :66:438:0143, :66:438:0060, :66:438:0125, :66:438:0179, :66:438:0105, :66:438:0177, :66:438:0016, :66:438:0018, залишити у власності Київської міської ради ();

- комплекс будівель та споруд загальною кількістю 31, розташовані у межах земельної ділянки площею 5,8066 га на острові Трухановому в районі Матвіївської затоки, яка з північно-східної, східної та південної сторони обмежена водним простором Матвіївської затоки, а з північної і західної сторони огороджена сітчастим парканом, у межах якої накладаються та пересікаються земельні ділянки із кадастровими номерами: :66:438:0176, :66:438:0021, :66:438:0166, :66:438:0097, :66:438:0070, :66:438:0090, :66:438:0142, :66:438:0143, :66:438:0060, :66:438:0125, :66:438:0179, :66:438:0105, :66:438:0177, :66:438:0016, :66:438:0018, - повернути державі в особі Фонду державного майна України ().

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я ОСОБА_1