УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 205/239/24

провадження № 51-1724ск25

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 наухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 року і

встановила:

ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від

23 грудня 2024 рокувідмовлено в задоволені скарги потерпілого ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000807 від 22 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 30 січня 2025 року задовольнив клопотання потерпілого ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження та поновити йому строк апеляційного оскарження. Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишив без задоволення. Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року залишив без змін.

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, де порушує питання про скасування зазначених судових рішень з підстав порушення судами норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Таким чином, зазначена вище норма містить пряму заборону перегляду у касаційному порядку ухвал слідчого судді після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвал суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг на такі ухвали.

Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach

v. France) від 13 лютого 2001 року).

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 30 січня 2025 року, постановленої за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 рокузалишив без змін.

Тобто, апеляційний суд розглянув по суті апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді та ухвалив вмотивоване рішення. Тому, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, така ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 рокуне може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог п. 1

ч. 2 ст. 428 КПК України необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3