Провадження №1-кп/638/1861/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року Шевченківський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0002314 від 02.11.2024 з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого смт. Сиваське, Новотроїцького району, Херсонської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 , маючи умисел на виготовлення, зберігання відеопродукції порнографічного характеру з метою їх подальшого розповсюдження, всупереч приписам ст.ст. 2, 6 Закону України «Про захист суспільної моралі», згідно з якими забороняється обіг продукції порнографічного характеру на території України, посягаючи на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, виготовив та зберігав з метою розповсюдження, а також розповсюдив відеопродукцію порнографічного характеру зі змістом, який знаходиться в явному протиріччі з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, яка здатна шляхом одіозної сексуальної інформації призвести до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, за наступних обставин

Підсудний ОСОБА_3 у період часу не пізніше 01 жовтня 2024 року, більш точну дату в ході досудового розслідування та судового провадження встановити не виявилось можливим, перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом використання фотокамери власного мобільного телефону ТМ «iРhоnеХ» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , під час статевого акту за участі потерпілої ОСОБА_5 , без відома та згоди останньої, виготовив відеозапис статевого акту, який містить зображення порнографічного характеру, з метою його подальшого розповсюдження.

Після чого, підсудний ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, залишив зберігатись зазначений відео файл «-162429206» в пам`яті власного мобільного телефону ТМ «iРhоnеХ» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , з метою його подальшого розповсюдження.

В подальшому, підсудний ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, діючи умисно, 01 жовтня 2024 року, перебуваючи разом з ОСОБА_6 та іншими не встановленими під час досудового розслідування та судового провадження особами, продемонстрував останнім раніше виготовлений ним відеозапис «-162429206», який містить зображення порнографічного характеру.

Після чого, підсудний ОСОБА_3 12 жовтня 2024 року, точний час та місце в ході досудового розслідування та судового провадження встановити не виявилось можливим, продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, за допомогою функції «iPhone» - AirDrop надіслав своїй знайомій ОСОБА_7 вищевказаний відеозапис, на якому відтворено його статевий акт з потерпілою ОСОБА_5 та який містить зображення порнографічного характеру.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України визнали повністю та показав, що дійсно, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, він в вересні 2024 року перебуваючи за своїм місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , під час статевого акту з потерпілою ОСОБА_5 , без відома та згоди останньої, шляхом використання фотокамери свого мобільного телефону ТМ «iРhоnеХ» здійснив відеозапис статевого акту, з метою його подальшого розповсюдження, достеменно розуміючи, що вказаний відеозапис містить зображення порнографічного характеру. Надалі, 01.10.2024 він продемонстрував ОСОБА_6 та іншими особам виготовлений ним зазначений відеозапис, який містить зображення порнографічного характеру, а 12.10.2024 за допомогою функції «iPhone» - AirDrop вказаний відеозапис був надісланий знайомій ОСОБА_7 . Він розуміє, що вчинив протиправні дії, щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення. На теперішній час він працює без укладення трудового договору та має відповідний стабільний щомісячний дохід.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного за ст. 301 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив виготовлення, зберігання з метою розповсюдження та розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні сімейні та соціальні зв`язки, має стабільний щомісячний дохід, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особи підсудного ОСОБА_3 наявність обставини, яка пом`якшує покарання підсудного та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного кримінального правопорушення-нетяжкого злочину, щире каяття, враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 щодо підсудного будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має, цивільний позов не заявляє, наявність міцних соціальних і сімейних зв`язків, відповідного стабільного щомісячного доходу, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також те, що в результаті протиправних дій підсудного тяжких наслідків не настало, суд вважає що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо без ізоляції їх від суспільства, з застосування до нього міри покарання у виді штрафу на користь держави, у межах санкції ч. 2 ст. 301 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 , на час судового провадження, не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.

При проведенні судової комп`ютерно-технічної експертизи, експертом державної спеціалізованої установи - Харківський НДЕКЦ МВС України були витрачені кошти у сумі 7131 гривна 20 копійок, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності до приписів ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до приписів ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_3 на користь держави.

У судовому засіданні встановлено, що 17.04.2025 під час проведення обшуку за місцем мешкання підсудного ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено належній останньому мобільний телефон ТМ «iРhоnеХ» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , який підсудним ОСОБА_3 використовувався, як знаряддя при вчинення інкримінованого йому злочину, та який було визнано речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню, відповідною постановою про визнання речовими доказами від 17.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського райсуду м. Харкова від 25.04.2025 з метою забезпечення збереження речових доказів, було накладено арешт на належний підсудному ОСОБА_3 вищезазначений мобільний телефон ТМ «iРhоnеХ» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , який ним використовувався як знаряддя вчинення інкримінованого злочину.

Приймаючи до уваги, що вказане майно використовувалось ОСОБА_3 , як знаряддя вчинення інкримінованого злочину та відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 п. 4 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, а тому суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію зазначеного майна на користь держави.

Речові докази, які зазначені у постанові про визнання речовими доказами від 17.04.2025, а саме : належний підсудному ОСОБА_3 мобільний телефон ТМ «iРhоnеХ» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , - підлягає подальшому зберіганню в камері речових доказів СВ ХРУП №3 ГУНП в Х/О з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна на користь держави; належний ОСОБА_8 ноутбук ТМ «Mack Book Air», serial FVFV7JXB1WK та який перебуває на відповідальному зберіганні у останньої, - підлягає залишенню за належністю ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути зОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 7131 гривна 20 копійок.

Речові докази : належний засудженому ОСОБА_3 мобільний телефон ТМ «iРhоnеХ» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні в камері речових доказів СВ ХРУП №3 ГУНП в Х/О, - конфіскувати на користь держави; належний ОСОБА_8 ноутбук ТМ «Mack Book Air», serial FVFV7JXB1WK, - залишити ОСОБА_8 за належністю.

Відповідно до приписів ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до приписів ст.ст. 393, 395 КПК України, з урахуванням особливостей, передбачених приписами ч. 2 ст. 394 КПК України, може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Шевченківський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Шевченківському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1