1 УХВАЛАСправа № 335/6427/24 1-кс/335/2186/2025
про застосування запобіжного заходу
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, в вищаю освітою, не одруженої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2018 та 2020 років народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює на посаді старшого інспектора відділу аспірантури та докторантури Класичного приватного Університету, раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 3683, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України,
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 3683, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України.
Враховуючи дані про особу підозрюваної та обсяг пред`явленої підозри, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без застави.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.
Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні, обравши інший запобіжний захід особисту поруку ряду осіб. В обґрунтування заперечень послався на те, що лише тяжкість злочину не є достатньою самостійною підставою для застосування запобіжного заходу. Також висловлював заперечення щодо обґрунтованості висунутої ОСОБА_7 підозри, зокрема її не конкретність. Спростовував наявність будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України з боку підзахисної. До того ж просив слідчого суддя взяти до уваги дані про особистість ОСОБА_7 , яка раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувалася, наявність на її утриманні двох дітей, яких вона виховує самостійно, оскільки шлюб між нею й батьком дітей розірвано.
Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив таке.
16.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 3683, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 слідчим суддею враховуються, що остання підозрюється у вчиненні ряду злочинів, за які КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу ОСОБА_5 , наявність в неї вищої освіти, яка за сімейним станом не заміжня (шлюб розірвано на підставі рішення суду), але має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2018 та 2020 року народження, яких виховує самостійно, працює, має стабільний прибуток, раніше не засуджена.
Зазначене, на переконання слідчого судді, свідчить про достатність та міцність соціальних зв`язків ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Метою і підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення визначено запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання знищенню, переховуванню або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Надаючи оцінку вказаним ризикам, слідчий суддя зазначає, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, є недоведеним. ОСОБА_5 , не будучи затриманою, за першим викликом з`явилася до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що спростовує наміри переховуватися від слідства та суду.
Кримінальне провадження розслідується з квітня 2024 року, а самі події інкримінованих ОСОБА_5 злочинів відбувалися в період 20232024 років. Про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР, ОСОБА_5 повідомлено в червні 2025 року. Тобто понад рік ОСОБА_5 мала змогу виїхати за межі України, однак цього не зробила, що теж свідчить проти ризику переховування з її боку.
Слідчий суддя зазначає, що небезпека переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на основі тяжкості покарання, яке може бути призначено. Інші фактори, що свідчать про існування або відсутність такої небезпеки, також повинні бути враховані. Зокрема, рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Строган проти України» підкреслює, що наявність небезпеки переховування повинна бути оцінена з урахуванням ряду відповідних факторів, які можуть підтвердити або спростувати таку небезпеку. Оцінка ризику переховування не може ґрунтуватися виключно на тяжкості покарання, яке може бути призначено.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, є непідтвердженими, оскільки як вже було зазначено вище, досудове розслідування триває з квітня 2024 року, проведено великий обсяг слідчих та процесуальних дій, в т.ч. проведені обшуки як в приміщенні КПУ так і інших учасників кримінального провадження, вилучено речі та документи на які в подальшому накладено арешти відповідними ухвалами слідчих суддів, проведено ряд тимчасових доступив до речей та документів. Проведеними діями зібрано достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Ці докази вже перебувають в розпорядженні органу досудового розслідування, а тому жодним чином не можуть бути спотворені або приховані підозрюваною.
Посилання на те, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, слідчий суддя відкидає, оскільки стадія судового розгляду ще не почалася.
Також відсутні об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_5 перешкоджатиме проведенню досудового розслідування іншим чином. Так, слідчим не конкретизовано яким саме чином ОСОБА_5 може зашкодити проведенню досудового розслідування і в який саме спосіб. Зазначені твердження органу досудового розслідування, є лише припущеннями, а припущення не можуть покладатися в основу судового рішення про тримання особи під вартою.
Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких вона вже підозрюється, є необґрунтованим виходячи з того, що на цей час ліцензія про надання освітніх послуг КПУ аспірантам відкликана, такі послуги КПУ наразі не надаються, а тому ОСОБА_5 позбавлена можливості сприяти в отриманні відстрочки та ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаними здобувачами освіти, які зараховані до аспірантури КПУ.
Таким чином, жоден з ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтвердився в ході розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Проаналізувавши пояснення учасників процесу, надані докази та вищеприведені правові норми, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у судовому засіданні довів тільки наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 , однак не довів обставин, передбачених пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України.
Тому, відсутні достатні правові підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
На підставі викладеного, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_5 підозри, враховуючи її репутацію та характеризуючи особу матеріали, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду слідчого або прокурора в залежності від стадії кримінального провадження, в період дії запобіжного заходу з 18.06.2025 до 16.08.2025 включно.
Оскільки ч. 3 ст. 194 КПК України дозволяє зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, заяви поручителів слідчим суддею не досліджуються та оцінка ним не надається, оскільки в цьому випадку достатньо особистого зобов`язання самої ОСОБА_5 .
Підсумовуючи викладене, в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 відмовити.
На підставі частини третьої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в залежності від стадії кримінального провадження, в період дії запобіжного заходу з 18 червня 2025 року до 16 серпня 2025 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладеного на неї обов`язку, передбаченого ст. 194 КПК України, до неї може бути застосований жорсткіший запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення розміром від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 18 червня 2025 року. Повний текст ухвали оголошений 20 червня 2025 року о 10:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1