Справа № 274/5711/25 Провадження № 1-кс/0274/1408/25
У Х В А Л А

Іменем України

20.08.2025 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000810 від 18.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

18.08.2025 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на товарно-транспортну накладну № 2425 з написом: Житомир-Бердичів, від 15.08/20:38, Приватна особа ОСОБА_5 , м. Київ, Відділення № 387, тел.: НОМЕР_1 , Кому: Приватна особа ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , яка була вилучена 17.08.2025 р. та належить відправнику ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 17.08.2025 р. до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від чергового ДУ «Бердичівський виправний центр № 108», що за адресою: м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, про те, що цього ж дня у посилці, яка адресована засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надійшла з м. Києва, виявлено два пластикових флакона із 102 таблетками білого кольору.

17.08.2025 р. в ході ОМП в приміщенні кімнати огляду та видачі посилок Державної установи "Бердичівський виправний центр № 108", що по вул. Низгірецька, 2, в м. Бердичеві, вилучено картонну вирізку із товарно-транспортною накладною № 2425, а також відомості щодо відправника та отримувача (засуджений ОСОБА_6 ), яку поміщено до спецпакету № CRI1246653.

Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно являється речовим доказом.

Слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася. Про час та місце розгляду клопотання повідомлялася через слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділом Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області під процесуальним керівництвом Бердичівської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000810 від 18.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 17.08.2025 р., який був проведений в кімнаті огляду та видачі посилок ДУ "Бердичівський виправний центр № 108" за адресою: вул. Низгірецька, 2, м. Бердичів, в ході проведення якого було вилучено картонну вирізку із товарно-транспортною накладною № 2425, на якій зазначено відомості щодо відправника та отримувача (засуджений ОСОБА_6 ), яку поміщено до спецпакету № CRI1246653.

Отже, існують достатні підстави вважати, що вилучена під час огляду місця події від 17.08.2025 р. картонна вирізка із товарно-транспортною накладною № 2425 зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є доказом злочину.

Тому постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 18.08.2025 р. вилучену під час огляду місця події від 17.08.2025 р. товарно-транспортну накладну № 2425 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000810 від 18.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що вилучена під час огляду місця події від 17.08.2025 р. картонна вирізка із товарно-транспортною накладною № 2425, яку поміщено до спецпакету № CRI1246653, має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та яка була вилучена з метою її збереження, можливості уникнення її приховування, пошкодження, знищення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування, та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій, виникла необхідність у накладенні на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000810 від 18.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на картонну вирізку із товарно-транспортною накладною № 2425 з написом: Житомир-Бердичів, від 15.08/20:38, Приватна особа ОСОБА_5 , м. Київ, Відділення № 387, тел.: НОМЕР_1 , Кому: Приватна особа ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , яка була вилучена відповідно до протоколу огляду місця події від 17.08.2025 р., яка належить відправнику ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1