Провадження №1-кс/127/6098/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000110 від 22.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000110 від 22.03.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням 1 сесії 7 скликання Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області № 1 від 06.11.2015 визнано повноваження ОСОБА_4 як Микулинецького сільського голови.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду Микулинецького сільського голови Літинського району Вінницької області з 06.11.2015 по 03.12.2020, маючи на меті сприяти незаконному одержанню неправомірної вигоди для інших фізичних осіб у вигляді права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, склав та засвідчив своїм особистим підписом і скріпив відтиском гербової печатки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області рішення Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області № 409 від 21.02.2019, відповідно до якого ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :04:001:0248, площею 0,73 га.

На підставі вказаного рішення, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області ОСОБА_6 11.03.2019 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_5 .

Згідно відповіді з архівного відділу Вінницької районної адміністрації, рішення № 409 Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 21.02.2019 не стосується земельної ділянки під кадастровим номером :04:001:0248.

На даний час, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказана земельна ділянка належить зазначеній особі.

У зв`язку із викладеним, для забезпечення мети заходу кримінального провадження, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, по суті клопотання покладалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000110 від 22.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом незаконних дій колишнього голови Микулинецької сільської ради та нинішнього старости села Микулинці Якушинецької ОТГ Вінницької області ОСОБА_4 , зокрема на підставі підроблених рішень Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області треті особи незаконно отримали у власність земельні ділянки в межах сіл Микулинці та Ріжок Якушинецької ОТГ Вінницького району Вінницької області загальною площею більше 10 га.

Наразі встановлено, що земельна ділянка з кадастровими номерами :04:001:0248 належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні прокурора майно, з метою його збереження. Накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

Крім того, суд звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим та у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде скасувати власникам в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0248, площею 0,73 га, що належить ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), шляхом заборони її відчуження власником або іншими особами, а також поділу/об`єднання.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя