Справа №333/5452/25
Провадження №1-кс/333/2838/25
УХВАЛА

Іменем України

20 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.332КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2025 року слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.06.2025 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в межах кримінального провадження № 0000040 здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення тяжкого злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав, у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває наступне майно, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :07:002:0001; приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Згідно відомостей з Державного підприємства «Національні інформаційні системи», у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває наступне майно, а саме: автомобільний транспортний засіб TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові білого кольору, VIN: НОМЕР_2 .

Наявні достатні підстави вважати, що перелічене вище майно належить підозрюваному ОСОБА_5 , може бути використане для відшкодування шкоди, завданої злочином, або підлягає спеціальній конфіскації відповідно до вимог Кримінального кодексу України. З урахуванням того, що санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, існує реальний ризик його відчуження, приховування чи знищення, що унеможливить виконання вироку суду. Таким чином, арешт майна є необхідним, пропорційним та відповідає завданню кримінального провадження - забезпечити дієвість цього провадження та виконання можливого вироку суду.

Слідчий у судовому засіданні підтримала вимоги клопотання в повному обсязі та наполягала, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження чи перетворення, що унеможливить забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання слідчої та зазначила, що накладення арешту на вказане майно є єдиним дієвим способом запобігти його незаконному відчуженню чи приховуванню. Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження повністю відповідає вимогам закону, принципу пропорційності та спрямоване на досягнення завдань кримінального провадження. Ураховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та передбачене санкцією статті обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, прокурор вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 заперечував щодо клопотання слідчого, пояснив, що земельна ділянка була ним продана приблизно місяць потому, також в 2017 році він продав квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Просив не накладати арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , оскільки ця квартира була надана його дідусеві, він її потім йому подарував, але до теперішнього часу проживає в ній. І просив не накладати арешт на квартиру по АДРЕСА_3 , оскільки в ній зареєстровані та проживають його колишня дружина та діти.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку слідчої, прокурора, підозрюваного, дослідивши додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2025 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України (кримінальне провадження №0000040). До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження і долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

26.06.2025 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України.

26.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 27.06.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до 24.08.2025 року та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на останнього обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п.3 ч.2 ст.170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5 ст.170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч.3 ст.332 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Ураховуючи розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі правові підстави для накладання арешту на нерухоме майно.

Ставлячи на меті дотримання справедливого балансу між інтересами кримінального провадження та правом власності, слідчий суддя вважає за необхідне розумним та достатнім визначити спосіб арешту вказаного нерухомого майна у вигляді позбавлення права саме розпорядження ним, не порушуючи право власника на володіння та користування майном.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Слідчий суддя встановив, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт дійсно перебуває у власності підозрюваного згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно. будь-яких доказів належності частини цього нерухомого майна іншим особам суду не надано.

Разом з тим, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст.ст.16, 98, 131, 132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 03.06.2025 року, задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0001;

- приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- приміщення квартири, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- автомобільний транспортний засіб TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові білого кольору, VIN: НОМЕР_2 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1