Провадження № 11-кп/824/3092/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

5 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні № 0001612 обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сошників Бориспільського району Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_8 ухвалено залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 13.08.2024, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання його під вартою під час судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

Так, 12.08.2024 в період часу з 16 год. 30 хв. до 18 год. ОСОБА_8 знаходився на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , разом з колишньою дружиною ОСОБА_9 , та вживав алкогольні напої.

В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних стосунків через ревнощі.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_9 кілька ударів руками, ножем по тілу, а також ріжучою частиною штикової лопати в голову зліва, чим заподіяв потерпілій наступні тілесні ушкодження: рани в області голови, лівого вуха, шиї та надпліччя ліворуч, поверхневу рану передньої черевної стінки справа від пупка, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна, підшкірну гематому волосяної частини голови, струс головного мозку, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; заочеревну гематому зліва, яка є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; проникаючі рани передньої черевної стінки з ушкодженням петель тонкого та товстого кишківника (дві рани зліва від пупка, рана на боковій поверхні живота зліва, рана в області крила клубової кістки), які є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя в момент спричинення.

На вказаний вирок захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок у зв`язку з суворістю, в частині призначення покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на розсуд суду.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 надав показання про обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому. Також, у зв`язку з тим, що потерпіла не з`являлась у судові засідання, обвинувачений не мав можливості вибачитись та надати допомогу їй на лікування.

Крім того, вказує, що обвинувачений є особою немолодого віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Тобто, дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та свідчать про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе за короткий проміжок часу без ізоляції від суспільства та без відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України учасниками судового провадження також не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок суворості, то вони, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах закону.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 65 КК України покарання призначається судом у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказаних вимог закону при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України було дотримано у повному обсязі.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання, якою суд визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має місце реєстрації та місце постійного проживання де характеризується з посередньої сторони, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, розлучений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та осіб з інвалідністю на утримані немає.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, що є мінімальним згідно санкції цієї статті, цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і є необхідний для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При апеляційному розгляді не встановлено підстав для висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання є суворим.

З огляду на встановлене, у даному випадку колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника та відсутність підстав для її задоволення.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ті обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі як на підставу для пом`якшення призначеного покарання, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, є раніше не судимим, були належним чином враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України та не приводять колегію суддів до переконання про можливість пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

Враховуючи викладене, вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя