г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/296/25
Номер провадження 1-кп/213/139/25
В И Р О К

Іменем України

22 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000228 від 11.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, який не є депутатом або адвокатом, неодружений, не має на утриманні інших осіб, є військовослужбовцем за мобілізацією військової частини « НОМЕР_1 » на посаді солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду обвинувального акта у суді перебуває в умовах ВЧ « НОМЕР_1 », в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Поліцейський відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (далі за текстом ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області) ОСОБА_5 , призначений на посаду згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 29.01.2021 №26 о/с, старший інспектор ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , призначений на посаду згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 06.09.2024 №942 о/с, які відповідно до ст.ст. 1,2,17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3 Посадової інструкції інспектора ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, є особами, які постійно здійснюють функції представників Національної поліції України, тобто центрального органу виконавчої влади, служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, таким чином, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, є службовими особами.

11 січня 2025 року, приблизно о 10 год. 46 хв., поліцейський ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 сумісно зі старшим інспектором ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , перебуваючи на службі в ході виконання службових обов`язків, а саме сумісного патрулювання, слідуючи до території Новопільської об`єднаної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області в складі об`єднаного екіпажу «Меридіан 302», проїжджали по вул. Кармелюка біля буд. 33 у м. Кривий Ріг.

Знаходячись за вищевказаною адресою, без значного відриву у часі поліцейським ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , сумісно зі старшим інспектором ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , що перебували у форменому одязі, представились та пред`явили свої службові посвідчення, здійснювалась перевірка документів ОСОБА_4 , встановлювалась особа останнього. Під час безпосереднього спілкування між вказаними співробітниками поліції, а також особою, у якої здійснювалась перевірка документів, за попередніми даними було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у АДРЕСА_1 за базою даних ІПНП Призовник від 18.11.2024 перебуває у розшуку як СЗЧ, Дезертир, який самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , солдат стрілець, рядовий, про що останньому було повідомлено та запропоновано проїхати до представників військової служби правопорядку у м. Кривий Ріг.

У зв`язку з цим, у ОСОБА_4 , який розумів, що зазначені дії можуть мати для нього негативні наслідки, виник протиправний умисел на пропозицію службовим особам надати їм неправомірну вигоду з метою уникнення таких наслідків.

Тому, знаходячись там же, приблизно о 10:54 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, діючи умисно, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що присутні поліцейський ВРПП Криворізького РУН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та старший інспектор ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 є представниками влади, висловив останнім пропозицію надати їм неправомірну вигоду у сумі 2000 (дві тисячі) гривень за невчинення дій відносно нього з використанням наданої їм влади, а саме за неповідомлення про встановлення його місцезнаходження представниками служби військового правопорядку (ВСП) м. Кривий Ріг, на що працівники поліції відповіли категоричною відмовою, та того ж дня ОСОБА_4 був переданий представнику служби військового правопорядку (ВСП) у м. Кривий Ріг.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, під час судового засідання, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. З наслідками надання згоди щодо оскарження вироку ознайомлений. У вчиненому щиро кається, вину визнав повністю, просив призначити покарання на розсуд суду.

Пояснив суду, що дійсно запропонував поліцейським неправомірну вигоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень за неповідомлення його місцезнаходження, так як перебував у СЗЧ. Також зазначив, що працівники поліції попереджали його про кримінальну відповідальність за таку пропозицію.

Прокурор під час судового засідання заявив, що не заперечує проти розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначив, що відсутні обтяжуючі обставини, та наявні обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Просив призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

ІІ. Висновки суду та мотиви призначення покарання.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обставини в сукупності, які не оспорюються учасниками судового провадження, і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, який є неодруженим, який на утриманні дітей не має, не є особою з інвалідністю, має вищу освіту, є військовослужбовцем, раніше несудимий, який за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, вину визнав повністю.

Також суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як середній, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання не застосовується.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, - відсутні.

Щодо щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання, суд не бере її до уваги, адже цей факт не знайшов свого відображення в матеріалах справи.

З урахуванням того, що щире каяття передбачає критичну оцінку обвинуваченим своїх протиправних дій, яка має проявлятись та конкретизуватись відповідними діями, спрямованими на виправлення ситуації, суд не знайшов відповідного підтвердження в матеріалах справи. Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 , обставину, що пом`якшує покарання (активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Підстави для застосування статті 69 КК України відсутні.

ІІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Речові докази:

- 2 лазерних диски, марки «ALERUS», 4,7 GB кожен, що зберігають відеоматеріали з відеореєстраторів, розміщених на однострої працівників ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000228 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при справі 213/296/25, пр. № 1-кп/213/139/25.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1