УХВАЛА

про задоволення заяви про відвід

28 травня 2025 рокуСправа № 495/8234/24
Номер провадження 1-кс/495/1086/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність дізнавача у кримінальній справі №495/8234/24,

У С Т А Н О В И Л А:

28.05.2025 в справі №495/8234/24 від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчої судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність дізнавача у кримінальній справі №495/8234/24.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 заява передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Заява про відвід мотивована тим, що 26.05.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від заявника ОСОБА_3 надійшла скарга в порядку ст.ст. 303-307 КПК України на рішення дізнавача про повернення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000020 від 28.01.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями визначено слідчого суддю ОСОБА_4 .

09.05.2025 ОСОБА_3 направив до Білгород-Дністровського міськрайонного суду заяву про відвід дізнавача ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні №0000020 від 28.01.2023р

22.05.2025р. заява про відвід розглядалася слідчим суддею ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; дізнавач ОСОБА_5 у засідання не з`явився, у засідання з`явилася прокурорка ОСОБА_6 , яка надала свої заперечення та докази щодо відводу дізнавача.

Так, разом із письмовими запереченнями прокурорка ОСОБА_6 надала суду, як доказ, лист Білгород-Дністровського РВП від 22.05.2025р. за підписом ОСОБА_5 , адресований ОСОБА_3 , яким повідомлялося про рішення дізнавача ОСОБА_5 про повернення цивільного позову.

Під час розгляду заяви про відвід дізнавача ОСОБА_5 , слідчим суддею ОСОБА_4 даний лист про повернення мені цивільного позову у кримінальному провадженні №0000020 від 28.01.2023р. досліджувався як доказ, під протокол; ОСОБА_3 щодо цього доказу заперечував і заявляв, що таке рішення дізнавача є незаконним, адже приймати таке рішення про повернення цивільного позову під час досудового розслідування дізнавач не вповноважений.

За результатами розгляду скарги на відвід дізнавача з урахуванням заперечень і доказів, наданих прокуроркою, слідчий суддя постановила ухвалу.

Отже, рішення дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 22.05.2025р. про повернення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000020 від 28.01.2023р., яке ОСОБА_3 оскаржує, вже було предметом розгляду і слідчим суддею ОСОБА_4 вже досліджувалося, як доказ у іншому провадженні; слідчим суддею була надана оцінка цьому рішенню дізнавача, запереченням щодо його незаконності та слідчий суддя прийняла рішення.

Тому вважає, що суддя ОСОБА_4 вже розглядала оскаржуване рішення дізнавача у іншому кримінальному провадженні, дослідила його як доказ та прийняла відповідне рішення, що виключає її участь у розгляді даної скарги на це рішення дізнавача та викликає об`єктивні сумніви в її неупередженості та прийнятті об`єктивного рішення.

З огляду на зазначене, з метою уникнення в подальшому сумнівів щодо неупередженості та безсторонності слідчого судді, судді, такий суддя має бути відведений від розгляду даного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного просить відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність дізнавача у кримінальній справі №495/8234/24.

Заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 призначено до судового розгляду на 11 год. 15 хв 28.05.2025, про що повідомлено заявника, дізнавача, слідчого суддю.

Слідча суддя ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, пояснень не надала. Дізнавача та заявник у призначене судове засідання також не прибули. Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється з огляду на відсутність викликаних учасників судового процесу.

При вирішенні поданої заяви про самовідвід, суддя виходить з такого.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

В силу дії ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

З метою дотримання цієї гарантії, за наявності підстав, передбачених статтями 75 та 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Приписами ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Отже, головна мета відводу (самовідводу) - гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Безумовною підставою є обставина, побоювання сторін, що суддя є небезстороннім, однак «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2017 «Про незалежність судової влади» зазначено, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006) орієнтують на те, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11), зазначається, що як правило безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (II) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлено на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості. Разом із тим, сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитись на тривалу недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

Відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Таким чином, у кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Під час розгляду заяви про відвід судді встановлено, що ОСОБА_4 , як слідчою суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області розглядалася заява про відвід дізнавача, та в судовому засіданні досліджуався як доказ, лист Білгород-Дністровського РВП від 22.05.2025р. за підписом ОСОБА_5 , адресований ОСОБА_3 , яким повідомлялося про рішення дізнавача ОСОБА_5 про повернення цивільного позову.

В ході розгляду цього провадження суд, діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, зокрема дослідив надані докази.

За таких обставин у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у безсторонності судді при розгляді вказаної справи, і це, крім іншого, може призвести до зниження рівня довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Таким чином, з метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді, вважаю, що слідча суддя ОСОБА_4 не може розглядати скаргу на бездіяльність дізнавача у справі №495/8234/24.

Керуючись статтями 75, 80-82, 372 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність дізнавача у кримінальній справі №495/8234/24 (номер провадження 1-кс/495/1077/2025) - задовольнити.

Відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність дізнавача (справа №495/8234/24 (номер провадження 1-кс/495/1077/2025)).

Матеріали справи №495/8234/24 (номер провадження 1-кс/495/1077/2025) - передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для визначення в порядку ст. 35 КПК України іншого слідчого судді для розгляду цієї скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7