УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.09.2025 за №0000781за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (носіння, зберігання, придбання, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу).

Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження став рапорт співробітників поліції про те, що 02.09.2025 під час відпрацювання території Хортицького району, біля будинку №13 по вул.Курузова м.Запоріжжя ними був виявлений ОСОБА_3 , 1982р.н., який мав при собі в сумці вибуховий пристрій - бойову гранату (корпус з підривачем).

02.09.2025 ОСОБА_3 в порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та під час особистого обшуку у нього виявлено та вилучено: сумку чорного кольору з чорним ременем; один корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф1 промислового вироблення, один підривач типу УЗРГМ, які у поєднанні є бойовою ручною оборонної осколковою гранатою Ф1.

Постановою слідчого від 03.09.2025 зазначені речі та предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

03.09.2025 слідчий СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , поштою направив до суду клопотанням про арешт зазначених речей та предметів, яке надійшло до суду 04.09.2025.

Вказане клопотання слідчий мотивує тим, що вилучені речі та предмети є предметом злочину, мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, тому визнані речовими доказами. З метою збереження речових доказів, враховуючи, що вони можуть містити на собі його сліди, належать особі, яка є причетною до вчинення злочину, вважає необхідним накласти арешт на це майно.

В судове засідання слідчий та/чи прокурор не прибули, подали заяву про розгляд клопотання у їх відсутність, клопотання підтримують, просять його задовольнити.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого та/чи прокурора.

Клопотання розглядається без повідомлення власника майна ОСОБА_3 в порядку ч.2 ст.172 КПК України.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Арешт майна відповідно до ст.131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке в установленому законом порядку внесені до ЄРДР і проводиться досудове розслідування.

В межах досудового розслідування за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_3 та у нього під час особистого обшуку вилучені зазначені в клопотанні речі та предмети, які є знаряддям злочину, можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення та інші відомості, які мають значення для встановлення суттєвих обставин вчинення кримінального правопорушення. Вилучені речі та предмети визнані речовими доказами.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі, враховуючи, що вони належать особі, яку затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накласти арешт на вказані речі та предмети, що відповідає завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, і є розумним.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.98,170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на речі та предмети, вилучені 02.09.2025 під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_3 , а саме, сумку чорного кольору з чорним ременем; один корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф1 промислового вироблення, один підривач типу УЗРГМ, які у поєднанні є бойовою ручною оборонної осколковою гранатою Ф1.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити СД ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

05.09.2025