Справа № 165/2682/25 Провадження №11-сс/802/397/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 29 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 (ЄРДР за № 0000193 від 01.04.2025),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 29 липня 2025 року задоволено клопотання слідчого та підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 28 липня 2025 року до 25 вересня 2025 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що більш м`які запобіжні заходи, крім як тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки твердження в клопотанні слідчого щодо необхідності застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є лише припущеннями, які нічим не підтверджуються. Слідчим та прокурором не доведено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного не можливо при застосуванні до ОСОБА_7 домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів слідчим суддею правильно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що слідчими СВ відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 01.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

28 липня 2025 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня, 29.07.2025, йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Отже, враховуючи обсяг відомостей кримінального провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення певних протиправних дій.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами сторони обвинувачення у клопотанні та висновком слідчого судді щодо того, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя акцентував увагу, що потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу мотивована наявністю ризиків, оскільки підозрюваний немає тісних соціальних зв`язків, офіційно не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу психотропних речовин в період непогашеної та не знятої судимості, що ставить під сумнів можливість проведення належного контролю за процесуальною поведінкою останнього. Крім цього, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні 4 тяжких умисних злочинів, пов`язаних із незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, з невеликим інтервалом у часі між їх вчиненням, за вчинення яких у разі доведення його вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Безпідставними є твердження апелянта про відсутність будь-яких даних в матеріалах кримінального провадження, що кристалічна речовина, яка вилучена в квартирі підозрюваного, є наркотичним засобом.

Так, 28.07.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 вилучено прозорий паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно висновків експертів містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, і незаконні збути саме цього виду психотропної речовини підозрюваним задокументовано правоохоронними органами в ході проведення усіх оперативних закупок. Вказане свідчить про обгрунтовану підозру здійснення ОСОБА_7 незаконної діяльності на постійній основі. Обставини, кількість епізодів та характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , вказують на те, що при більш м`якому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного, а заявлені ризики є реальними, і слідчий суддя правильно виснував це у своєму рішенні та обґрунтовано застосував стосовно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо особи підозрюваного фактично характеризують його в соціально-побутовому плані, проте не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання про обрання в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Інші доводи апеляційної скарги захисника висновків слідчого судді не спростовують.

З огляду на викладене вище законних підстав для скасування ухвали слідчого судді з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 29 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді