Номер провадження 1-кс/754/1063/25
Справа № 754/5162/25
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417 від 07.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2025 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України.

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0000417 від 07.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України.

Згідно з клопотанням та додатками до нього, 06.02.2025 року приблизно о 18 годині 55 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось), ОСОБА_5 , перебуваючи на паркувальному майданчику, що розташований поблизу будинку № 20-А по вулиці Рональда Рейгана в місті Києві, побачила припаркований транспортний засіб марки «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, шо належить потерпілому ОСОБА_9 , в цей момент у неї виник протиправний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження зазначеного транспортного засобу шляхом підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, взяла вживаний одяг зі смітника, що розташований поблизу будинку №20-А по вулиці Рональда Рейгана в місті Києві та виклала частину вживаного одягу під ліву бокову частину автомобіля та за допомогою стороннього джерела запалювання, а саме запальнички, яка була при ній, здійснила підпал одягу, тим самим створила відкрите джерело горіння, яке в свою чергу пошкодило частину зовнішнього кузова автомобіля, чим було спричинено ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

Реалізувавши свої злочинні дії, які спрямовані на протиправний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «Ford» моделі «Sierra» з д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла.

В подальшому, відкрите полум`я під автомобілем ліквідували працівники ДСНС, тим самим ОСОБА_5 вчинила всі дії, які вважала необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, однак, злочин не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від її волі.

Крім того, 06.02.2025 року близько 19 год. 20 хв., (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось) ОСОБА_5 , перебуваючи на паркувальному майданчику, що розташований поблизу будинку № 35-А, по проспекту Червоної Калини в місті Києві, побачила автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , після чого в неї виник злочинний умисел спрямований на повторне умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Transporter» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, умисне пошкодження чужого майна, а саме зазначеного транспортного засобу, обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, та усвідомлюючи свої дії, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, утримуючі при собі вживаний одяг з смітника, що розташований поблизу будинку №20-А по вулиці Рональда Рейгана в місті Києві, виклала частину вживаного одягу під праву передню частину автомобіля, а саме в районі повітропроводу та за допомогою стороннього джерела запалювання, а саме запальнички, яка була при ній, здійснила підпал одягу, тим самим створила відкрите джерело горіння, яке в свою чергу призвело до пошкодження транспортного засобу, марки «Volkswagen» моделі «Transporter» сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , чим заподіяло останньому матеріальної шкоди.

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів, 14.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України.

14 травня 2025 року ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2025 року про дозвіл на затримання підозрюваної з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, скоїти інше кримінальне правопорушення.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з ЄРДР, клопотання слідчого та додатки вручено підозрюваній своєчасно, згідно з вимогами ч.2 ст. 184 КПК України.

Прокурор при розгляді клопотання просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник заперечував з приводу задоволення клопотання, вказував на відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б давали слідчому судді можливість на даному етапі розслідування встановити обґрунтованість підозри. Стверджував про недоведеність заявлених прокурором ризиків, а сам факт нез`явлення підозрюваної до слідчого за викликами не свідчить про її переховування від органу досудового розслідування. Просив обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого та просила застосувати щодо неї запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі, повідомила, що загубила телефон, а тому не знала, що її викликає слідчий.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зокрема, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше правопорушення.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

В клопотанні слідчим, відповідно до статті 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, клопотання містить обґрунтування необхідності застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України.

Так слідчим суддею встановлено, що 07.02.2025 в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000417 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України. Відповідно до короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, 06.02.2025 року приблизно о 18 годині 55 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось), ОСОБА_5 , перебуваючи на паркувальному майданчику, що розташований поблизу будинку № 20-А по вулиці Рональда Рейгана в місті Києві, взяла вживаний одяг зі смітника, що розташований поблизу будинку №20-А по вулиці Рональда Рейгана в місті Києві та виклала частину вживаного одягу під ліву бокову частину автомобіля марки «Ford» моделі «Sierra», з д.н.з. НОМЕР_1 та за допомогою стороннього джерела запалювання, а саме запальнички, яка була при ній, здійснила підпал одягу, тим самим створила відкрите джерело горіння, яке в свою чергу пошкодило частину зовнішнього кузова автомобіля, чим було спричинено ОСОБА_9 матеріальну шкоду. Реалізувавши свої злочинні дії, з місця скоєння злочину зникла.

Крім того, 06.02.2025 року близько 19 год. 20 хв., (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось) ОСОБА_5 , перебуваючи на паркувальному майданчику, що розташований поблизу будинку № 35-А, по проспекту Червоної Калини в місті Києві, утримуючі при собі вживаний одяг з смітника, що розташований поблизу будинку №20-А по вулиці Рональда Рейгана в місті Києві, виклала частину вживаного одягу під праву передню частину автомобіля, а саме в районі повітропроводу та за допомогою стороннього джерела запалювання, а саме запальнички, яка була при ній, здійснила підпал одягу, тим самим створила відкрите джерело горіння, яке в свою чергу призвело до пошкодження транспортного засобу, марки «Volkswagen» моделі «Transporter» сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , чим заподіяло останньому матеріальної шкоди.

14.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України.

Зазначені обставини на цьому етапі досудового розслідування також підтверджуються доданими до клопотання доказами, а саме: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000417; заявою ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2025; актом про пожежу від 06.02.2025; протоколом огляду місця події від 06.02.2025 за адресою: м. Київ, вул. Рональда Рейгана, 20-А; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.02.2025; актом про пожежу від 06.02.2025; протоколом огляду місця події від 06.02.2025 за адресою: м. Київ, проспект Червоної Калини, 35-А; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.02.2025; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 15.02.2025; протоколом слідчого експерименту від 15.02.2025 року за участі підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 17.02.2025; протоколом перегляду відеозаписів за участі підозрюваної ОСОБА_5 від 18.02.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Необхідно наголосити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Враховуючи, що в наданих до суду матеріалах наявні вагомі докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років позбавлення волі, враховуючи особу підозрюваної, яка раніше не судима, її майновий стан та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та реєстрації, передбачених ст. 183 КПК України перешкод для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними, а ризик доведеним.

Так, співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків у вигляді її ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після засудження до можливого покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того слідчий суддя враховує те, що раніше у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.02.2025 року було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, однак ОСОБА_5 не виконала покладених на неї обов`язків та вчинила дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейського Суду, згідно з якою врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства (рішення ЄСПЛ у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993). Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії»);

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає його також доведеним, зважаючи на те, що підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, а отже не маючи постійного джерела доходів може вдатися до протиправних дій з метою відшукання фінансових ресурсів для проживання. Стосовно підозрюваної в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за вчинення останньою кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що може свідчити про ймовірну схильність до кримінальної поведінки.

Щодо більш м`яких запобіжних заходів, то слідчий суддя приходить до таких висновків.

Особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання та домашній арешт не можуть бути достатніми та дієвими, не сприятимуть виконанню покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та обмежень, оскільки до підозрюваної вже застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який належного результату не дав, ОСОБА_5 вчинила дії спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Беручи до уваги все вищенаведене, є обґрунтовані підстави вважати, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, виконання нею процесуальних обов`язків. Обставини, зазначені захисником ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 , не можуть бути підставою для відмови в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки повністю спростовуються доказами, долученими до клопотання та дослідженими у судовому засіданні.

Отже прокурором доведені обставини, передбачені п.1-3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд, з огляду на майновий стан підозрюваної, відсутність офіційної роботи, вважає такий розмір застави надмірним, а тому необхідно обрати інший розмір застави, а саме - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а також відповідає розміру застави, визначеної п.2 ч.5 ст. 182 КПК України для даного виду кримінального правопорушення.

Застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути внесений протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки - прибувати на виклики до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-179,183,184, 193,194,196,202, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 20 години 30 хвилин 14 травня 2025 року.

Строк дії ухвали - до 20 години 30 хвилин 12 липня 2025 року.

Визначити заставу у сумі 90840 грн., що становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві: Код , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 липня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1