Провадження № 1-кп/638/865/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002058 від 07 серпня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця-санітара 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО Національної гвардії України, солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2024 року за ч.5 ст.407 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 344 від 30.11.2022 солдата ОСОБА_4 , з 30.11.2022 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та на всі види забезпечення і призначено на посаду - стрілець - санітар 1 відділення 1 патрульного взводу 1 патрульної роти патрульного батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 11 від 10.01.2023, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрілець - санітар 1 відділення 1 патрульного взводу 1 патрульної роти патрульного батальйону.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України ОСОБА_4 , як працівник органу державної влади, зобов?язаний був діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду стрільця - санітара 3 відділення 1 патрульного взводу 1 патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, постійно здійснював функції представника влади - працівника правоохоронного органу, і відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та Примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Встановлено, що ОСОБА_4 , у стані алкогольного сп?яніння, 30.06.2023, приблизно о 19 годин 00 хвилин - 20 годин 00 хвилин, точного часу не встановлено, діючи умисно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, достовірно знаючи, що велосипед належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розпиваючи алкогольні напої неподалік від будинку № 24 по провулку Тобухіна в м. Ізюм Харківської області, шляхом зловживання довірою, заволодів спортивним велосипедом «STERN» чорного кольору, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на суму 4 559 гривень, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Потерпіла надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Цивільний позов не заявляла.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні свідчення: 30.06.2023, у вечірній час, розпиваючи алкогольні напої неподалік від будинку № 24 по провулку Тобухіна в м. Ізюм Харківської області, побачив спортивний велосипед «STERN» чорного кольору, та зловживаючи довірою ОСОБА_5 заволодів даним велосипедом, який в подальшому продав оскільки йому потрібні були кошти.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм, Харківської області, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця-санітара 3 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО Національної гвардії України, солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, судимий вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2024 року за ч.5 ст.407 КК України до 5 років позбавлення волі.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив проступок.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення, особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, думку сторони обвинувачення, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді обмеження волі, з врахування ч. 4 ст. 70 КК України, згідно якої, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, застосовуються правила передбачені ч. 1-3 цієї статті, тому остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити шляхом повного поглинути покарання за цим вироком покаранням призначеним за вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2024 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за цим вироком та за вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2024 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк на строк 5 (п?ять) років.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з дня ухвалення вироку 10 липня 2025 року.

У строк відбування покарання за цим вироком повністю зарахувати частково відбуте покарання за вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2024 року, а саме: з 21 листопада 2023 року по 09 липня 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 3832/23 від 30.08.2023 в розмірі 260 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року на тимчасово вилучене майно від 19 вересня 2023 року у ході огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки "ZTE» моделі «Blade A3 2020», темно-синього кольору з наявними слідами експлуатації по всьому корпусу, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року на тимчасово вилучене майно від 19 вересня 2023 року у ході огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки «SMARTEX» моделі «M530», фіолетово-зеленого кольору з наявними слідами експлуатації по всьому корпусу, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2023 року на тимчасово вилучене майно у ході огляду місця події від 18 вересня 2023 року, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» моделі «POP5», чорного кольору, з наявними слідами експлуатації по всьому корпусу IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2023 року на тимчасово вилучене майно від 19 вересня 2023 року у ході огляду місця події, а саме: спортивний велосипед марки «STERN» чорного кольору, сидіння чорного кольору з шкірозамінника, маються ручні гальма, на кінцях руля ручки зроблені з синього кольору, велосипед в робочому стані, без механічних пошкоджень.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-мобільний телефон марки "ZTE» моделі «Blade A3 2020», темно-синього кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «SMARTEX» моделі «M530», фіолетово-зеленого кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «TECNO» моделі «POP5», чорного кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_8 ;

- спортивний велосипед марки «STERN» чорного кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1