печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 на дії слідчого ГСУ НП України в рамках кримінального провадження № 001175 від 24.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчого ГСУ НП України в рамках кримінального провадження № 001175 від 24.10.2024.

У вимогах даної скарги особа, що її подала просить: визнати протокол обшуку, складений в межах кримінального провадження № 001175 від 24.10.2024 року від 06.03.2025 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що не відповідає вимогам законодавства; визнати дії Головного слідчого управління Національної поліції України щодо проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 незаконними; повернути тимчасово вилучене майно.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ГСУ НП України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. В заяві, поданій до суду, слідчий просив відмовити у задоволенні скарги, а судове засідання проводити без його участі.

Вивчивши скаргу та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України, Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Разом з тим, поставлене ОСОБА_3 в скарзі питання щодо визнання протоколу обшуку таким, що не відповідає вимогам законодавства, не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм передбачених Главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

В частині вимоги скарги про визнання дій Головного слідчого управління Національної поліції України щодо проведення обшуку незаконними, вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки таке оскарження не передбачене ст. ст. 303-306 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що адвокат ОСОБА_3 звернувся із скаргою, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Вимоги скарги, в частині вимог повернення тимчасово вилученого майна, задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження обставин, які ОСОБА_3 зазначає в скарзі, не надано доказів того, що станом на дату розгляду скарги, на вказане майно не було накладено арешту.

Відтак скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на дії слідчого ГСУ НП України в рамках кримінального провадження № 001175 від 24.10.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1