У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

16 вересня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000136 від 14.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП № 2 ГУ НП Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000136 від 14.09.2025, за ч. 3 ст. 258 КК України:

- мобільного телефону фіолетового кольору марки «Sony Ericsson» моделі К770і, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 ;

- пластикового тримача «lifecell» до сім-карти НОМЕР_3 ;

- пластикового контейнера з викруткою салатового кольору та 30 (тридцятьма) насадками;

- кавомолки марки «Magio» модель «MG-205»;

- вагів кухонних марки «Qilive» серійний номер: 00258;

- чоловічих сіро-бежеві кросівок;

- чоловічої темної футболки з принтом;

- чоловічих джинсів синього кольору.

Клопотання обгрунтовано тим, що СВ УСБУ в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000136 від 14.09.2025, за ч. 3 ст. 258 КК України за фактом, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше 09.09.2025, ОСОБА_7 , використовуючи власний обліковий запис у веб-сервісі миттєвого обміну повідомленнями (далі месенджер) «Telegram», вступив у злочинну змову із невстановленою на даний час особою, яка також використовує у месенджері «Telegram» власний обліковий запис, та, переслідуючи корисливі мотиви, добровільно погодився на пропозицію вказаної невстановленої особи щодо здійснення за грошову винагороду терористичного акту шляхом виготовлення та закладки саморобного вибухового пристрою, з метою подальшого його дистанційного приведення в дію та вчинення вибуху, задля порушення громадської безпеки та залякування населення.

Під час проведення невідкладного обшуку 15.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні предмети, власником яких є ОСОБА_7 :

- мобільний телефон фіолетового кольору марки «Sony Ericsson» моделі К770і, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 ;

- пластиковий тримач «lifecell» до сім-карти НОМЕР_3 ;

- пластиковий контейнер з викруткою салатового кольору та 30 (тридцятьма) насадками;

- кавомолка марки «Magio» модель «MG-205»;

- ваги кухонні марки «Qilive» серійний номер: 00258;

- чоловічі сіро-бежеві кросівки;

- чоловіча темна футболка з принтом;

- чоловічі джинси синього кольору.

15.09.2025 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000136 від 14.09.2025, за ч. 3 ст. 258 КК України

15.09.2025 слідчий, за погодженням з прокурором, направив до суду засобами поштового зв`язку клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий до суду не з`явився надав заяву про розгляд клопотання без його участі, та просить його задовільнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_8 надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Заперечень проти арешту майна не має.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в силу положень ч.4 ст.107 КПК України

Слідчий суддя вивчивши клопотання та його додатки, прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що СВ УСБУ в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000136 від 14.09.2025, за ч. 3 ст. 258 КК України де підозрюваним є ОСОБА_7 , за фактом, вчинення терористичного акту 14.09.2025 поблизу кладовища у м. Коростишеві Житомирської області, шляхом дистанційного приведення в дію невстановленою особою закладеного вказаним громадянином саморобного вибухового пристрою, вибух призвів до загибелі громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Слідчим слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 15.09.2025, у порядку крайньої невідкладності, пов`язаної із врятуванням майна, а саме речей та документів, що містять на собі ознаки речових доказів, винесено постанову про проведення невідкладного обшуку зазначеної житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку в період часу з 02 год. 07 хв. до 04 год. 09 хв. 15.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні предмети, власником яких є ОСОБА_7 :

- мобільний телефон фіолетового кольору марки «Sony Ericsson» моделі К770і, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 ;

- пластиковий тримач «lifecell» до сім-карти НОМЕР_3 ;

- пластиковий контейнер з викруткою салатового кольору та 30 (тридцятьма) насадками;

- кавомолка марки «Magio» модель «MG-205»;

- ваги кухонні марки «Qilive» серійний номер: 00258;

- чоловічі сіро-бежеві кросівки;

- чоловіча темна футболка з принтом;

- чоловічі джинси синього кольору.

15.09.2025 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000136 від 14.09.2025, за ч. 3 ст. 258 КК України.

15.09.2025 слідчий, за погодженням з прокурором, направив до суду засобами поштового зв`язку клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу.

16.09.2025 слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира надав дозвіл на обшук, що був проведений, як невідкладний в порядку ч.3 ст.233 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було вилучено майно на яке слідчий просить накласти арешт

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 258 КК України. Відповідь на це питання має встановити орган досудового розслідування під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні .

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 258 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на майно вилучене 15.09.2025 в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000136 від 14.09.2025, за ч. 3 ст. 258 КК України, а саме:

- мобільний телефон фіолетового кольору марки «Sony Ericsson» моделі К770і, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 ;

- пластиковий тримач «lifecell» до сім-карти НОМЕР_3 ;

- пластиковий контейнер з викруткою салатового кольору та 30 (тридцятьма) насадками;

- кавомолка марки «Magio» модель «MG-205»;

- ваги кухонні марки «Qilive» серійний номер: 00258;

- чоловічі сіро-бежеві кросівки;

- чоловіча темна футболка з принтом;

- чоловічі джинси синього кольору

заборонивши відчуження, користування чи розпорядження вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення

Ухвалу оголошено 16.09.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1