Справа № 357/7432/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3223/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.286 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 49,74 КК України звільнено від призначеного основного та додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ПАТ СК «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду, пов`язану в сумі 14 284, 00 грн., та моральну шкоду в сумі 714,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 29 285, 80 грн.Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 28.09.2019 року приблизно о 21 годині водій ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ОРЕL VІVАRО» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по бульвару Олександрійський в м.Біла Церква Київської області, від вул. Фастівська у напрямку до центру м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.10 (б, в, д, е) Правил дорожнього руху України, де вказано: «У разі причетності до дорожньо - транспортної пригоди водій зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; і не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю зміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; п. 18.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати і дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; не вірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у разі виникнення небезпеки для руху (рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її), яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не дав дорогу та допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину вказаної вулиці, по освітленому спеціальними працюючими ліхтарями направленого світла нерегульованому пішохідному переходу, який розташований поблизу перехрестя з вул. Запорізька м. Біла Церква Київської області, рухаючись з права наліво по ходу руху вказаного автомобіля та мав перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом великої гомілкової кістки та обох кісточок лівої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж З тижні.?

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.10 (б, в, д, е) 2.3 (б), 10.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, по час та місце апеляційного розгляду повідомлений.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у зв`язку з цим про скасування вироку та закриття кримінального провадження.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання, прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.4.ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Станом на час вчинення кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, статтею 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі до трьох років.

Відповідно до вимог ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, минуло три роки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_7 висунуте обвинуваченняу вчиненні кримінального правопорушення, що мало місце 28.09.2019 року.

Станом на день постановлення вироку, який оскаржується , вже сплинули строки давності, проте особа, яка притягується до кримінальної відповідальності, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не подавав, з яким звернувся лише на стадії апеляційного розгляду.

Оскільки на час розгляду клопотання закінчився строк давності, даних про його зупинення чи переривання матеріали кримінального провадження не містять, то клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок, відповідно до вимог ст.417 КПК України, скасуванню із закриттям кримінального провадження .

При цьому колегія суддів вважає необхідним цивільний позов залишити без розгляду, а процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.404,405,407,417,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, віднести на рахунок держави.

Речовий доказ у вигляді автомобіля «Опель Вектра державний номерний знак НОМЕР_1 залишити у власника ОСОБА_10 .

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: