ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000161 від 06.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Набережні Челни Республіки Татарстан російської федерації, громадянина України, із середньо-технічною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року, справа N?

202/3819/24 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства відносно своєї цивільної дружини

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його піддано адміністративному стягненню в вигляді штрафу у розмірі сорока

неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2024 року, справа N? 202/10128/24 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.

173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його піддано адміністративному стягненню в вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2024 року, справа N? 202/13672/24 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУПАП за фактом вчинення домашнього насильства відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його піддано адміністративному стягненню в вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В середині грудня 2024 року у вечірній час, ОСОБА_3 , знаходячись у домоволодінні, в якому вони разом з його цивільною дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають вже понад 21 рік, та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , під час чергової сварки зі своєю цивільною дружиною, діючи умисно та систематично, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку як особи чоловічої статі, з мотивів явної неповаги до існуючих норм сумісного життя і побуту подружжя, на ґрунті неприязних відносин, вчинив фізичне насильство до своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , а саме підійшовши до неї, доки вона лежала на дивані, діючи умисно та протиправно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не менше трьох разів наніс потерпілій удари своєю правою рукою в ділянку її грудної клітини. Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено фізичні страждання, які відповідно до виписки МКЛ N? 6 ДМР виразились у переломі сьомого ребра по передній аксилярній лінії зліва.

26.04.2025 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , під час чергової сварки зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 , діючи умисно та систематично, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку як особи чоловічої статі, з мотивів явної неповаги до існуючих норм сумісного життя і побуту подружжя, на грунті неприязних відносин, вчинив фізичне насильство до своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , а саме штовхнувши останню в груди, не менше ніж три рази, внаслідок чого потерпіла впала спиною на диван, ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом потерпілої, продовжуючи діяти умисно та протиправно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс

ОСОБА_7 , удар кулаком своєї правої руки у її ліве плече.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено фізичні страждання, які виразились у спричиненні їй тілесних ушкоджень у вигляді синця лівого плеча, садна верхніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Стаття 126-1 КК України.

11 червня 2025 року між обвинуваченим, захисником ОСОБА_6 та прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , за наданням згоди потерпілої ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

В угоді зазначено, що підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме: вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання: за ст. 126-1 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному актіта надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого підтримала затвердження угодипро визнання винуватості, вказала, що така була укладена за її участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства..

Потерпіла підтвердила суду про добровільне надання згоди прокурору на укладення угоди.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1,3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Так, ст. 126-1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Прокурором отримана згода потерпілої сторони на укладення угоди.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація кримінального проступку - за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних (близьких) відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров?я та погіршення якості життя потерпілої особи, - є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, тому вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 ( одного) року пробаційного нагляду, з направленням для проходження програми для кривдників

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази суду не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.06.2025 року в м. Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 та прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Відповідно до ст. 59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази: суду не надавались.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9