22.07.2025 Єдиний унікальний номер 205/7783/25
1-кп/205/987/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000417 від 26.03.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працевлаштованої, неодруженої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 18 години 18 хвилин 26.03.2025, перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_8 , де останні спільно вживали спиртні напої. В цей момент між ними, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який переріс у фізичну боротьбу, в ході якої ОСОБА_8 здійснив фізичний вплив шляхом притиснення ОСОБА_3 до поверхні дивану масою власного тіла, після чого правим передпліччям здійснив тиск на її шию, внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі з підсохлим ледь западаючим червоно-бурим дном; внутрішньо-шкірний крововилив на шиї червоно-бурого кольору, з відносно чітким контуром, які спричинені від механічних дій тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки на підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

В цей момент, у зв`язку зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , розцінюючи поведінку ОСОБА_8 як таку, що загрожує її життю та здоров`ю, з метою захисту від посягання та з метою припинення його протиправних безпідставних насильницьких дій, невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, у останньої виник раптовий умисел, спрямований на заподіяння її співмешканцю тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 години 18 хвилин 26.03.2025, ОСОБА_3 , будучи притиснутою вагою тіла ОСОБА_8 до дивану, в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та свідомо бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді нанесення тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, з мотивів самозахисту, дотягнулась до кухонного ножа, розташованого на столі, який помістила до правої руки, визначивши для себе знаряддям вчинення злочину, та умисно нанесла один удар в область правої сторони грудної клітини ОСОБА_8 .

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа, яке розпочинається раною по середньо-ключичній лінії в проекції 6-го міжреберного проміжку, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та проникає в праву плевральну порожнину, з явищами правостороннього гемопневмотораксу, що за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно з п. 2.1.3-й «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Дії ОСОБА_3 , що виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала у повному обсязі, заявила про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та просила суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише її допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Прокурор ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самою обвинуваченою ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 суду пояснила, що з ОСОБА_8 спільно проживають сімнадцять років, мають трьох дітей, останні десять років, з того періоду, як потерпілий отримав інвалідність, між ними постійно виникають конфлікти, які зазвичай розпочинає сам ОСОБА_8 26.03.2025 вранці вони разом з ОСОБА_8 випили пляшку горілки, після чого між ними виникла сварка. Приблизно о 14 годині вона вирішила завершити конфлікт та піти з дому прогулятися. Повернувшись додому близько 18 години, до неї підійшли сусіди, які проживають разом з ними в одному під`їзді, та попрохали втихомирити ОСОБА_8 , говорили, що хочуть викликати поліцію, так як він голосно себе поводив, кричав, гучно дивився телевізор. Після розмови з сусідами вона повернулась до квартири, зайшла до спальні та почала робити ОСОБА_8 зауваження, прохала його заспокоїтись, пояснювала, що їй набридло вислуховувати від сусідів скарги на нього. Проте ОСОБА_8 почав поводити себе агресивно, кричати, нецензурно висловлювався в її бік та на сусідів. Потім він ніби заспокоївся, та запропонував сісти на диван і попалити разом, проте майже відразу він схопив її за шию і завалив на диван та почав душити рукою, у зв`язку з чим вона взяла з журнального столику, який стоїть з правого боку від дивану, кухонний ніж в праву руку, і нанесла ОСОБА_8 один удар в область ребер з правого боку. Після нанесення удару вона вирвалась від ОСОБА_8 і відразу зателефонувала до швидкої та викликала поліцію. Після того вона намагалася надати ОСОБА_8 першу допомогу, тримала його рану покривалом, доки не приїхали лікарі. В подальшому ОСОБА_8 госпіталізували до 16-ї міської лікарні де йому зробили операцію, а через деякий час виписали додому. На теперішній час вони стабілізували свої відносини, намагаються не сваритися та не вживати алкоголь.

Судом, роз`яснені обвинуваченій наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення її можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані нею обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння нею цих обставин та добровільність її позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченою, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України, є вчинення нею кримінального правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не враховує в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, передбачену п. 6-1 ч. 1 КК України з огляду на наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_8 тривалий час перебувають у фактичних сімейних відносинах, проживають спільно і мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають разом ними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 67 КК України, суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Отже, імперативні норми ч. 2 ст. 67 КК України містять заборону суду у застосуванні права не визнавати обставиною що обтяжує покарання особи, якщо цією обставиною є передбачена п. 6-1 ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При цьому, відповідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Разом з цим, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Таким чином, системне тлумачення вищенаведених норм Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України вказує на те, що встановлені прокурором обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, мають бути зазначені в обвинувальному акті і являють собою частину висунутого особі обвинувачення.

З огляду на вимоги ст. 337 КК України суд, вирішуючи питання при ухвалені вироку, згідно вимог ст. 368 КПК України, не вправі враховувати обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, які не зазначені в обвинувальному акті, оскільки врахування таких обставин є виходом за межі висунутого обвинувачення, що погіршить становище обвинуваченого.

Таким чином, оскільки в обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 стороною обвинувачення не висувалося останній обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення відносно особи, з якою остання перебувала у сімейних відносинах, незважаючи, що ця обставина була фактично встановлена судом в ході судового розгляду, суд доходить до висновку про відсутність підстав для врахування цієї обставини як такої, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 .

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею діяння, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, данні про особу обвинуваченої, яка судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована, неодружена, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , характеризується посередньо.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, проте із застосуванням до неї обмеження прав і свобод, наглядових та соціально-виховних заходів, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для попередження нових кримінальних правопорушень, їй слід призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк, в межах санкції статті обвинувачення та покладанням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження на день ухвалення вироку не застосовані. Підстав для зарахування періоду перебування ОСОБА_3 під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби у строк покарання не вбачається.

Речові докази, якими визнані:

ковдра різнокольорова, на якій наявні плями речовини бурого кольору, яка була поміщена до паперового конверту; фрагмент підковдри блакитного кольору, на якому наявна пляма речовини бурого кольору, який був поміщений до паперового конверту; фрагмент ковдри синьо-білого кольору, на якому наявні плями речовини бурого кольору, який був поміщений до паперового конверту; куртку рожевого кольору з комірцем, на якій наявні плями речовини бурого кольору, яка була поміщена до паперового конверту; кухонний ніж, на якому наявна речовина бурого кольору, який був поміщений до паперового конверту; змив з поверхні ножа на марлевий тампон, який був поміщений до паперового конверту; один слід руки, відкопійований на 1 л/с; джинси синього кольору, на яких наявні плями речовини бурого кольору, які були вилучені та поміщені до паперового конверту; спортивну кофту блакитного кольору, на якій наявні плями речовини бурого кольору, яка була вилучена та поміщена до паперового конверту; паперовий конверт, в якому дактилоскопічна карта, заповнена на ім?я ОСОБА_3 ; залишки змиву з ножа, які запаковано до паперового конверту, змиви з об?єктів №№ 1, 2, витяжку з об?єкту № 1 на марлі, які запаковано до паперового конверту; зразки крові ОСОБА_8 , які запаковано до паперового конверту; зразки крові ОСОБА_3 , які запаковано до паперового конверту; нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_3 , які запаковано до 2 окремих паперових конвертів,; змиви з обох рук ОСОБА_9 , які запаковано до 2 окремих паперових конвертів, осади з об?єктів №№ 1, 2 на марлі, які запаковано до паперового конверту підлягають знищенню.

CD-R диск, який містить один аудіофайл формату «мр3» з аудіозаписом звернення про необхідність надання екстреної медичної допомоги до Центральної оперативної диспетчерської за номером «103» - підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була проведена судова трасологічна експертиза № СЕ-19/104-25/13089 від 03.04.2025 року, витрати на яку документально підтверджені на суму 1591,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до зазначеного висновку експерта № СЕ-19/104-25/13089 від 03.04.2025 року,в ході проведеної експертизи папілярного візерунку руки, вилученого з поверхні леза ножа під час огляду місця події, було встановлено непридатність його для ідентифікації особи, у зв`язку з чим відповідей на поставлені експерту питання останній не надав.

Таким чином, зазначений висновок експерта не містить фактичних даних, на підставі яких були встановлені обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, у зв`язку з цим вказаний висновок експерта не був використаний стороною обвинувачення як доказ на підтвердження вини обвинуваченої.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що витрати на проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-25/13089 від 03.04.2025 року не підлягають стягненню з обвинуваченої і мають бути віднесені на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити їй покарання за цим законом у вигляді одного року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, якими визнані:

ковдра різнокольорова, на якій наявні плями речовини бурого кольору, яка була поміщена до паперового конверту; фрагмент підковдри блакитного кольору, на якому наявна пляма речовини бурого кольору, який був поміщений до паперового конверту; фрагмент ковдри синьо-білого кольору, на якому наявні плями речовини бурого кольору, який був поміщений до паперового конверту; куртку рожевого кольору з комірцем, на якій наявні плями речовини бурого кольору, яка була поміщена до паперового конверту; кухонний ніж, на якому наявна речовина бурого кольору, який був поміщений до паперового конверту; змив з поверхні ножа на марлевий тампон, який був поміщений до паперового конверту; один слід руки, відкопійований на 1 л/с; джинси синього кольору, на яких наявні плями речовини бурого кольору, які були вилучені та поміщені до паперового конверту; спортивну кофту блакитного кольору, на якій наявні плями речовини бурого кольору, яка була вилучена та поміщена до паперового конверту; паперовий конверт, в якому дактилоскопічна карта, заповнена на ім?я ОСОБА_3 ; залишки змиву з ножа, які запаковано до паперового конверту, змиви з об?єктів №№ 1, 2, витяжку з об?єкту № 1 на марлі, які запаковано до паперового конверту; зразки крові ОСОБА_8 , які запаковано до паперового конверту; зразки крові ОСОБА_3 , які запаковано до паперового конверту; нігтьові зрізи з обох рук ОСОБА_3 , які запаковано до 2 окремих паперових конвертів,; змиви з обох рук ОСОБА_9 , які запаковано до 2 окремих паперових конвертів, осади з об?єктів №№ 1, 2 на марлі, які запаковано до паперового конверту знищити.

CD-R диск, який містить один аудіофайл формату «мр3» з аудіозаписом звернення про необхідність надання екстреної медичної допомоги до Центральної оперативної диспетчерської за номером «103» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-25/13089 від 03.04.2025 року, на суму 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_10