Справа № 686/9383/25
Провадження № 1-кс/686/5580/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянин України, з вищою освітою, одружений, військовослужбовець ЗСУ, звання «сержант», посада «фельдшер військово-медичної служби» в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні №0000557,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2025 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України, посилаючись на те, що строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 02.06.2025 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, так як дане кримінальне провадження є складним, що зумовлено, значним обсягом процесуальних дій, при цьому визначені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином продовжують існувати.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечують щодо його задоволення, просили більш м`який запобіжний захід з можливістю внесення застави, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 17.07.1979 р.н., уродженець смт. Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий на утриманні одну неповнолітню та одну малолітню дитину, військовослужбовець ЗСУ, звання «сержант», посада «фельдшер військово-медичної служби» в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Суть повідомленої підозри і правова кваліфікація кримінального правопорушення: 02.03.2022, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 12 громадянин ОСОБА_6 призваний на військову службу на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та призначений на посаду водія військової частини НОМЕР_2 , військове звання «солдат». В подальшому, 16.08.2022, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 109 солдату ОСОБА_6 присвоєно чергове військове звання «молодший сержант». В подальшому, 01.01.2023, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 1 молодший сержант ОСОБА_6 призначений на посаду начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_2 . В подальшому, 28.01.2024, відповідно до наказу до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 28 молодший сержант ОСОБА_6 призначений на посаду санітарного інструктора військової частини НОМЕР_1 . В подальшому, 14.02.2024, відповідно до наказу до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 45 молодший сержант ОСОБА_6 призначений на посаду фельдшера військової частини НОМЕР_1 . В подальшому, 25.02.2024, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 47-РС молодшому сержанту ОСОБА_6 присвоєно чергове військове звання «сержант».

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_3 сержант ОСОБА_6 набув статус військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, сержант ОСОБА_6 , мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Так, 05 квітня 2025 року, близько 12 год. 55 хв., в світлу пору доби, без опадів, водій ОСОБА_6 , проявляючи злочину самовпевненість, нехтуючи вимогами п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (д) та 2.9 (а), 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснюючи керування автомобілем «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_4 рухався по прямій в плані горизонтальній ділянці польової автодороги сполученням «Томашівка станція Дунаївці», з сухим покриттям, поза межами населених пунктів в напрямку від с. Томашівка Ярмолинецької ТГ Хмельницького району Хмельницької області до станції Дунаївці Дунаєвецької ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області зі швидкістю близько 140 км/год, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху транспортних засобів поза населеними пунктами на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год, та створюючи своїми діями небезпеку, яка загрожувала життю і здоров`ю учасникам дорожнього руху.

Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_4 на вказаній ділянці дороги водій ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку у вигляді ґрунтового покриття дороги, а також стан керованого ним транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив втрату поперечної стійкості автомобіля та втратив над ним контроль, в результаті чого відбувся боковий занос автомобіля, в результаті чого водій ОСОБА_6 на автомобілі «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_4 , який перебував в некерованому стані, допустив виїзд за межі проїзної частини автодороги праворуч на ліве узбіччя відносно напрямку його руху з подальшим перекиданням вказаного автомобіля.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_8 загинув на місці пригоди.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3. (б, д), 2.9 (а), 12.1, 12.9 (ґ) Правил, зміст яких полягає в наступному:

- п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним;

- п. 12.9. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю:

ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год..

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричинення смерті потерпілого ОСОБА_8 .

06.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.04.2025, протоколом обшуку автомобіля «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_4 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які був пасажиром транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 73 від 05.04.2025, висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/123-25/5280-ІТ від 14.04.2025, протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

07.04.2025 слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 02 червня 2025 року включно..

Двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 06.06.2025, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки для остаточного та беззаперечного дослідження обставин кримінального провадження, необхідно виконати наступне:

- здійснити тимчасовий доступ до документів КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де проходили стаціонарне лікування пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після завершення їх лікування;

- призначити судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- долучити до матеріалів провадження висновки судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- долучити до матеріалів провадження висновок судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди»;

- провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування;

- з урахуванням отриманих нових фактичних обставин із висновку судово-психіатричної експертизи виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.

Постановою від 28.05.2025 року Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону направлено клопотання про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000557 до трьох місяців.

Слідчий суддя вважає, що наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, не змінилися.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до від п`яти до десяти років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності, що обґрунтовується вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків ДТП з метою зміни їх показів, що обґрунтовується тим, що у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного засобу, ніж тримання під вартою, він зможе вільно пересуватися та здійснювати вплив на потерпілих та свідків з метою зміни їх показів на свою користь. Оскільки покази свідків досліджуються безпосередньо судом, це уможливлює чинення ОСОБА_6 тиску на вказаних вище осіб. Особливість даного ризику для досудового розслідування даного кримінального провадження полягає в тому, що всі пасажири транспортного засобу: загиблий ОСОБА_8 , травмовані ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є сусідами та друзями ОСОБА_6 та підтримують з ним близькі стосунки. Також, станом на даний час не проведено запланованих в ході досудового розслідування експертиз, тому у разі застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він зможе також безперешкодно незаконно впливати на експертів з метою подальшого виконання неправдивих висновків експертиз експертами.

Такі, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 2861 КК України у вчиненні якого, підозрюється ОСОБА_6 віднесено до тяжких злочинів.

З врахуванням наведеного, особи ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.

А тому інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З огляду на наведене, продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 06 липня 2025 року включно.

Ухвала діє по 06 липня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення..

Слідчий суддя