Провадження № 1-кп/344/504/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області розглядається кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2025 року продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 липня 2025 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Підтримуючи подане клопотання, мотивувала його наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вказала, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не змінились.

Захисник заперечила проти клопотання прокурора, вказала, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, що наведені у клопотанні прокурора, на даний час перестали існувати, залишилося дослідити докази сторони захисту дослідити аналіз телефонних з`єднань за номером телефону обвинуваченого, отриманих стороною захисту на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 21.05.2025, а також після дослідження цього доказу стороною захисту буде заявлено клопотання про виклик для допиту свідка захисту. Просила змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисника, просив звернути увагу, що усі досліджені у судовому засіданні докази свідчать на його користь.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає наступне.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, відсутність місця постійного проживання та реєстрації, міцність соціальних зв`язків (згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 04.10.2024, був тричі одружений, на даний час у шлюбі не перебуває, є батьком однієї дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого згідно рішення суду від 09.02.2023 позбавлений батьківських прав), наявність постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, що раніше судимий 12.02.2008 вироком Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим за ч.4 ст.152, п.10 ч.2 ст.115 КК України до покарання позбавлення волі на строк 14 років, 13.11.2019 вироком Івано-Франківського міського суду за ч.1 ст.296, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України до покарання позбавлення волі на строк 4 роки, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення (ч.3 ст.152 КК України) є особливо тяжким злочином, на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження потерпілу та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи існуючі обставини, суд виходить із принципу презумпції невинуватості, не вирішуючи наперед процесуальну перспективу пред`явленного обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленного обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 .

Суд враховує, що очікування можливого суворого покарання може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Так, у справі «Бекчиєв проти Молдови» ЄСПЛ вказав, що «ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню». У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що «суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів» («Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини»). Суд також враховує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У контексті вказаного ризику переховування обвинуваченого від суду суд вкотре звертає особливу увагу на відсутність місця постійного проживання та реєстрації обвинуваченого, а також на відсутність міцних соціальних зв`язків, про що зазначено вище.

На переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Також суд звертає увагу, що хоча у даному кримінальному провадженні і допитані потерпіла (у порядку ст.225 КПК України), а також заявлені раніше свідки, однак стороною захисту заявлено про намір після дослідження телефонних з`єднань за номером телефону обвинуваченого, отриманих стороною захисту на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 21.05.2025, заявити клопотання про виклик для допиту свідка захисту, що ще не допитувався під час цього кримінального провадження, тому існує ризик незаконного впливу на свідка.

Обставини, що слугували підставою обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено, також не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 04 вересня 2025 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7