УХВАЛА

18 липня 2025 року

м. Київ

справа № 461/5356/17

провадження № 51-1534зно18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2019 року,

встановив:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2018 року було повернуто заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвал слідчих суддів від 13 березня 2014 року, 19 червня 2014 року та 04 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу місцевого суду без зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року у провадженні за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвал слідчих суддів від 13 березня 2014 року, 19 червня 2014 року та 04 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами закрито.

До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2019 року.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 липня 2025 року заяву ОСОБА_4 залишено без руху у зв?язку із невідповідністю її вимогам статті 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та надано п?ятнадцятиденний строк для усунення її недоліків.

Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишеної без руху, така заява повертається особі, яка її подала.

17 липня 2025 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 липня 2025 року від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Проте, як убачається зі змісту заяви, вимог статті 462 КПК ОСОБА_4 не дотримано, вказані у зазначеній ухвалі Верховного Суду недоліки не усунуто з огляду на таке.

Так, у поданій заяві ОСОБА_4 повторно посилається на постанову Верховного Суду від 07 травня 2025 року у іншому кримінальному провадженні (справа № 463/11488/20), яку він отримав 20 травня 2025 року, та не зазначає які обставини його розгляду є нововиявленими обставинами у цьому кримінальному провадженні на час постановлення ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2019 року.

Також ця заява в порушення вимог пункту 5 частини 2 статті 462 КПК не містить обґрунтування для перегляду саме ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2019 року з посиланням на обставини, що відповідно до статті 459 КПК є нововиявленими.

Крім того, ОСОБА_4 , звертаючись до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2019 року, не вказав на конкретну обставину, що в розумінні статті 459 КПК є нововиявленою для перегляду судового рішення саме Верховним Судом, не навів конкретні докази і аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Відповідно до частини 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини 3 статті 429 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_4 не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду від 14 липня 2025 року про залишення без руху його заяви, а тому його заява підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 429, 464 КПК, Суд

постановив:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2019 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3