Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ Справа № 528/314/24
Провадження № 1-кп/528/8/25
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2025 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією клопотання представника потерпілої сторони ОСОБА_4 про скасування арешту кримінальному провадженні № 0000010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіка Молдова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого на посаді комерційного директора ТОВ «СОУЛ МАРІН», раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Гребінка, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, працюючого на посаді директора ПП «Мар`янівське-2014», раніше не судимого,-

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України,

встановив:

У провадженні Гребінківського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2024 відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України.

29.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника потерпілої сторони ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування арешту майна, в якому він зазначив, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2023 по справі №554/6036/22, провадження №1-кс/554/14411/2023 в рамках кримінального провадження №0000053 від 22.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 115,2 кв.м., за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64 та будівлі та споруди загальною площею 780,3 кв.м за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64А, які на праві власності належать ТОВ БВКП «Азалія», з позбавленням права відчуження, розпорядження.

В подальшому, рішенням Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1283/21 від 23.12.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробниче комерційне підприємство «Азалія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» задоволено та скасовано державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна: номер запису про право власності 42373949, нежитлова будівля за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64, загальна площа нерухомості 115,2 кв.м; номеру запису про право власності 42374587: будівлі та споруди за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64, загальна площа нерухомості 780,3 кв.м.

Рішенням Господарського суду Полтавської області по справі № 917/277/24 від 26.09.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробниче комерційне підприємство «Азалія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» задоволено та визнано іпотеку за договором іпотеки від 02.10.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство «Азалія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краншип», посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (зареєстровано в реєстрі за №4029), такою, що припинена. Отже, законні підстави для подальшого утримання вилученого майна відсутні. Окрім того, зазначає, що під час розгляду справи в судовому засіданні були досліджені матеріали, що стосуються об`єктів нерухомого майна, на які накладено арешт. Накладений арешт на майно перешкоджає здійсненню господарської діяльності підприємства, позбавляє можливості власника розпоряджатися своїми приміщеннями на власний розсуд. З наведених підстав просить задовольнити клопотання та скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні 14.05.2025 року представник потерпілої сторони ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 не заперечував проти клопотання про скасування арешту.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись, що вказане нерухоме майно визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, тому питання щодо речових доказів, має бути вирішено судом під час ухвалення остаточного рішення у справі, а не під час судового провадження.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, підтримали позицію своїх захисників.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_11 від 17.11.2023 року під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000053, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, було винесено ухвалу про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 115,2 кв.м., за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64 та будівлі та споруди загальною площею 780,3 кв.м за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64А, які на праві власності належать ТОВ БВКП «Азалія», з позбавленням права відчуження, розпорядження (т.8 а.с.62-63).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 від 30.01.2024 року, було перекваліфіковано склад кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000053 з ч.2 ст.190 КК України на ч.2 ст.206-2 КК України (т.8 а.с.115-116).

В подальшому постановою старшого детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області ОСОБА_13 від 13.02.2024 року, змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000053 з ч.2 ст.206-2 КК України на ч.3 ст.206-2 КК України (т.8 а.с.132-133).

В подальшому на підставі рапорту старшого детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області ОСОБА_13 від 07.03.2024 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2024 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.3 ст.206-2 КК України, визначено номер кримінального провадження № 0000013 ( т.8 а.с.185,186)

В подальшому постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 11.03.2024 року, було об`єднано кримінальні провадженні №0000053 від 22.07.2021 року та № 0000013 від 08.03.2024 року, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № №0000053 (т.8 а.с.192-193)

В подальшому постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 19.03.2024 року виділено з кримінального провадження №0000053 від 22.07.2021 року оригінали матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206-2 КК України (т.8 а.с.194-201). На підставі цього, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2024 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч.3 ст.206-2 КК України, визначено номер кримінального провадження № 0000010 (т.8 а.с.202).

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, рішенням Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1283/21 від 23.12.2021, яке набрало законної сили, позов Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробниче комерційне підприємство «Азалія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» задоволено та скасовано державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна: номер запису про право власності 42373949, нежитлова будівля за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64, загальна площа нерухомості 115,2 кв.м; номеру запису про право власності 42374587: будівлі та споруди за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64, загальна площа нерухомості 780,3 кв.м.

Крім того, рішенням Господарського суду Полтавської області по справі № 917/277/24 від 26.09.2024, яке набрало законної сили, позов Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробниче комерційне підприємство «Азалія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краншип» задоволено та визнано іпотеку за договором іпотеки від 02.10.2020, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробничо-комерційне підприємство «Азалія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краншип», посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (зареєстровано в реєстрі за №4029), такою, що припинена.

Відповідно до даних витягів з реєстру речових прав на нерухоме майно №194- 9 та № 194-0 - Товариство з обмеженою відповідальністю багатопрофільне виробниче комерційне підприємство «Азалія», є одноосібним власником нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі загальною площею 115,2 кв.м., за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64 та будівлями та спорудами загальною площею 780,3 кв.м за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64А.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді, суду на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею, судом їх законності та переконливості.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

З аналізу змісту ухвали слідчого судді 17.11.2023, вбачається, що підставами накладення вказаного арешту є безпосередньо збереження речових доказів в даному кримінальному провадженні, а саме нерухомого майна, яке є предметом вчинення злочину.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна ( законного володільця), гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість розгляду даного кримінального провадження (понад 6 років), що, в свою чергу, призводить до порушення права власника (законного володільця) на користування автомобілем, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його власнику (законному володільцю), таке майно може бути знищене чи приховане, суд вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування таким його власником (законним володільцем) відпала.

Відтак, права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Суд вважає, що на даний час змінилися підстави, наведені в ухвалі слідчої судді від 17.11.2023, досудове розслідування в кримінальному провадженні завершено, всі слідчі дії з вищевказаним нерухомим майном проведені, а обвинувальний акт скеровано на розгляд суду, при цьому під час розгляду справи в судовому засіданні були досліджені матеріали, що стосуються об`єктів нерухомого майна, на які накладено арешт. Крім того, вказане нерухоме майно вже перебуває у законному володінні власника ТОВ БВКП «АЗАЛІЯ» на підставі рішення Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1283/21 від 23.12.2021, яке набрало законної сили, та підтверджується витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно №194- 9 та № 194-0. Накладений арешт на майно перешкоджає здійсненню господарської діяльності підприємства, позбавляє можливості власника розпоряджатися своїми приміщеннями на власний розсуд. Таким чином, суд не вбачає підстав для подальшої заборони законному власнику майна розпоряджатись та користуватися належним йому нерухомим майном.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували суду на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.174,309,369-372,532 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання представника потерпілої сторони ОСОБА_4 про скасування арешту кримінальному провадженні № 0000010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2024 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2023 по справі №554/6036/22, провадження №1-кс/554/14411/2023 в рамках кримінального провадження №0000053 від 22.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 115,2 кв.м., за адресою: Полтавська область, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64 та будівлі та споруди загальною площею 780,3 кв.м за адресою: Полтавська обл, м. Гребінка, вул. Магістральна, 64А, які на праві власності належать ТОВ БВКП «Азалія».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 19.05.2025 о 11 год. 55 хв

Cуддя ОСОБА_1