ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 Справа №607/24953/24 Провадження №1-кп/607/650/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 від 05 березня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Тернопіль, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, незареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

-31.03.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.15, ч.ч.2,3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений по відбуттю строку покарання 02.06.2023,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово було продовжено та по даний час не скасовано.

В обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи раніше судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, виник повторний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій повторний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 05.03.2024 о 00:05 год обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у під`їзді на 2 поверсі будинку АДРЕСА_3 , виявив велосипед торговельної марки «Ardis» Force 26, блакитного кольору з полосами червоного кольору, який належить ОСОБА_6 .

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний велосипед торговельної марки «Ardis» Force 26 блакитного кольору з полосами червоного кольору, який належить ОСОБА_6 та вийшов із ним з будинку АДРЕСА_3 .

Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 4500 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та погодився зі всіма обставинами, викладеними у обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 05.03.2024 року о 00:00 годині перебуваючи по вулиці Острозького в м. Тернополі, в стані наркотичного сп`яніння, він зайшов у під`їзд одного з будинків, де викрав велосипед вартістю 4500 гривень. В подальшому, вказаний велосипед він завіз до знайомого по вулиці Коновальця, 18 та залишив біля під`їзду. Однак, наступного дня велосипеда біля під`їзду вже не було. Також, обвинувачений зазначив, що велосипед він викрав з метою доїхати до товариша, оскільки мав травму ноги. У вчиненому обвинувачений щиро кається, відшкодував завдані збитки та просить пробачення за вчинене.

Крім власного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується показаннями потерпілого та наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами у їх сукупності, які суд бере до уваги, зокрема:

-показаннями, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що з відеозапипису з камер відеоспостереження він побачив, як обвинувачений зайшов у під`їзд будинку, викрав його велосипед та поїхав у невідомому напрямку. На даний час шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого він не має, просить не позбавляти волі обвинуваченого;

-висновком, проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-24/3237-ТВ від 14.03.2024, з якого вбачається, що ринкова вартість вживаного велосипеда торговельної марки «Ardis» Force 26 блакитного кольору з полосками червоного станом на 05 березня 2024 року, тобто на момент вчинення злочину становила 4500 грн.

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає досліджені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази надані стороною обвинувачення щодо обставин вчинення протиправних дій обвинуваченим ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою та вказують на існування об`єктивних даних, які беззаперечно свідчать про причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому злочину, за яким його визнано винуватим, за обставин встановлених судом.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, перебуває на обліку у Християнському реабілітаційному центрі «Спасіння» де характеризується виключно з позитивної сторони, його стан здоров`я та майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання.

Суд визнає в якості обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Так, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

На наявність щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_3 вказує не тільки визнання вини в судовому засіданні, але його послідовна позиція щодо каяття, починаючи з моменту виявлення злочину, а також відшкодування заподіяної шкоди та відсутність відомостей щодо вчинення ним інших правопорушень після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в цьому провадженні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання, з врахуванням характеризуючи даних обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, повністю відшкодував завдану шкоду, розкаявся у вчиненому, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину та думки потерпілого.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертизи від 14 березня 2024 року №СЕ-19/120-24/3237-ТВ в розмірі 1514 грн. 56 коп., від 29 березня 2024 року №СЕ-19/120-24/3923-Д в розмірі 1893 грн. 20 коп., від 14 березня 2024 року №СЕ-19/120-24/3228-Д в розмірі 2271 грн. 84 коп., на загальну вартість 5679,60 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1