Справа №766/3420/25
н/п 1-кп/766/3392/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про закриття кримінального провадження

01.05.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 29.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

встановив:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

Прокурор Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 29.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор під час судового розгляду наполягала на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності з підстав викладених в ньому.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася.

ІІІ. Встановлені судом обставини

З витягу з ЄРДР №0000780 від 29.12.2012 року вбачається, що 29.12.2012 року близько 03.20 години невстановлена особа, знаходячись біля будинку №7 по проспекту Будівельників в м.Херсоні, шляхом ривка, застосуванням фізичного насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, заволоділа жіночою сумочкою ОСОБА_4 в якій знаходився мобільний телефон «Нокіа» вартістю 300 гривень, зарплатна карта «Приватбанк» на рахунку якої знаходились кошти в сумі 3000 гривень, в результаті чого заподіяла потерпілій матеріальний збиток на суму 3300 гривень.

На підставі заяви ОСОБА_4 зареєстровано відповідні відомості у ЄРДР під №0000780 від 29.12.2012 року з попередньою кваліфікацією протиправних дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

Матеріали відновленого кримінального провадження не містять відомостей про вчинення слідчих дій, під час проведення досудового розслідування.

В ході досудового розслідування за результатами проведення слідчих (розшукових) дій не встановлено особи, яка вчинила злочин.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Суд, заслухавши думку прокурора, яка наполягала на задоволенні клопотання з підстав викладених в ньому, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

З такими висновками як Прокурора, так і органу досудового розслідування суд погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України, передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Враховуючи викладене та дату вчинення протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_4 (29.12.2012 року), формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч.1ст. 284 КПК України.

В той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність, визначена ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Інших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення злочину, та осіб, причетних до його вчинення, матеріали кримінального провадження не містять, а проведені органом досудового розслідування не свідчать про ефективність такого розслідування. Суд приходить до висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не в повній мірі здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст.9,25КПК України.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 р., як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0000780 від 29.12.2012 року шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч. 1ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України. За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать як про ефективність досудового розслідування, так і про правильність висновків слідчого під час такого розслідування, а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст.284, 369-372,376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 29.12.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1