В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду кримінальне провадження №0000014 відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 04.01.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, утриманців не маючого, не депутата, не інваліда, не адвоката, не нотаріуса, працюючого оператором-продавцем ТОВ «Сміливість», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

де сторонами кримінального провадження є:

зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинувачений ОСОБА_5 ,

учасник провадження потерпіла особа ОСОБА_6 ,

за участю прокурора, обвинуваченого та потерпілої особи,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_5 , який перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи у своєму володінні мобільний телефон марки «Xiaomi REDMI», IMEI НОМЕР_2 , на якому встановлений мобільний застосунок «Монобанк» із зареєстрованим обліковим записом банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 , виник умисел на заволодіння грошовими коштами останнього.

В подальшому, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, з метою несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власника, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 год. 16 хв., ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14 год. 21 хв., 17.11.2024 о 15 год. 25 хв., 19.11.2024 о 22 год. 45 хв., 21.11.2024 о 00 год. 21 хв., 29.11.2024 о 12 год. 23 хв., використовуючи мобільний телефон, в якості точки доступу до мережі Інтернет, здійснив несанкціоновані втручання в автоматизовану систему «Монобанк», шляхом введення заздалегідь відомого паролю входу в додаток «Монобанк», використовуючи мобільний застосунок «Монобанк» із зареєстрованим обліковим записом на ім`я ОСОБА_6 та рахунком банківської установи АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , без дозволу та відома ОСОБА_6 , здійснював несанкціоновані втручання в роботу автоматизованої системи віддаленого доступу «Монобанк», отримавши доступ до банківського рахунку потерпілого з якого здійснював банківські операції, а саме перекази грошових коштів.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи у володінні мобільний телефон марки «Xiaomi REDMI», IMEI НОМЕР_2 на якому встановлений мобільний застосунок «Монобанк» із зареєстрованим обліковим записом банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 та рахунком банківської установи АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , шляхом перекидання грошових коштів на власні банківські рахунки ТзОВ «НоваПей» № НОМЕР_4 та АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_5 , таємно викрав грошові кошти з карткового рахунку потерпілого, а саме 15.11.2024 о 13 год. 16 хв. в розмірі 7280 грн., 15.11.2024 о 14 год. 21 хв. в розмірі 1040 грн., 17.11.2024 о 15 год. 25 хв. в розмірі 2080 грн., 19.11.2024 о 22 год. 45 хв. в розмірі 2080 грн., 21.11.2024 о 00 год. 21 хв. в розмірі 2080 грн. та 29.11.2024 о 12 год. 23 хв. в розмірі 436,80 грн., які в подальшому витратив на власні потреби. Своїми умисними діями ОСОБА_5 , заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 14 996,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому та надав пояснення аналогічні тим, що вказані в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що повністю відшкодував заподіяну потерпілій особі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Потерпіла особа під час виступу в судових дебатах просив суд не застосовувати до обвинуваченого реальне покарання та вказав, що матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 361 КК України і його дії вірно кваліфіковано, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану та несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

При визначенні міри покарання суд враховує приписи ч. 2 ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_5 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином проти власності та кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, те, що він працює, має місце постійного проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, раніше не судимий, відшкодував повністю заподіяну шкоду, щиро кається та активно спряв розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, посягання на чуже майно, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 , до покарання у виді позбавлення волі та обмеження волі.

Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.

Проте, за умовами ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро кається, має постійне місце проживання, кається та просить вибачення за вчинений злочин, та співставляючи суть того, що викрав обвинувачений із можливістю реального відбуття покарання на строк п`ять років, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку (трьох років) не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості злочину та винної особи будуть необхідними та достатніми для його виправлення.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі суд не вбачає.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст. 368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Арешти на майно в даному кримінальному провадженні не накладались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому під час судового розгляду не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369-371, 373-376, 381-382, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 05.05.2025 року.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази по справі: мобільний телефон Хіомі Redmi, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_6 , SN НОМЕР_7 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Роз`яснити учасникам, що вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8