Провадження №1-кс/127/9017/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення РЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення РЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_7 14.07.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001038 від 12.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

В межах даного кримінального провадження 12 липня 2025 року о 12:55 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема:

- переховування від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконного впливу на потерпілу та свідків кримінального провадження, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у кримінальному провадженні на даний час тривають експертизи та не проведені всі слідчі (розшукові) дії.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, репутацію підозрюваного, його вік і стан здоров`я, обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_9 , а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали, просилизастосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в письмових запереченнях та в судовому засіданні заперечували щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник під час ухвалення рішення за клопотанням слідчого просила врахувати що підозрюваний з місця події не втік, намагався допомогти потерпілій, злочин вчинено з необережності. Вважає, що зазначені слідчим у клопотанні ризики є недоведеними. В свою чергу підозрюваний на запитання суду повідомив, що він визнає обставину того, що злочин вчинено в стані наркотичного сп`яніння - під амфетаміном.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0001038, заслухавши думку прокурора та слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 від 12.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 12 липня 2025 року, близько 09 години 27 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці А. Первозванного у місті Вінниці, зі сторони проспекту Космонавтів, в напрямку вулиці Лялі Ратушної, в районі перехрестя з вулицями Костянтина Василенка - 600-річчя, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому з справа-наліво перетинала проїзну частину пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоч повинен був і мав технічну можливість це зробити, в результаті чого з необережності допустив наїзд на ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаної події пішохід ОСОБА_9 була госпіталізована до реанімаційного відділення ВМКЛ ШМД з діагнозом: «політравма, ВЧМТ, внутрішньочеревний крововилив, закрита травма грудної клітки, перелом ребер, двобічний пневмоторакс, закрита травма живота, перелом тазу, травматичний шок 2 ступеня».

Таким чином, в діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1, 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, де зазначено, що:

- п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

- п. 2.9 - водієві забороняється: «а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції…».

Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.

12 липня 2025 року о 12 год. 55 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованогойому кримінальногоправопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001038від 12.07.2025; протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 12.07.2025; протоколів допитів свідків; протоколу допиту підозрюваного; повідомлення про підозру від 12.07.2025; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2025; інших матеріалів досудового розслідування та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК Україниобґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має зареєстроване та постійне місце проживання, неодружений, раніше не судимий, офіційно не працюючий, має у власності транспортний засіб (Шкода Суперб 2007 р.в.). В судовому засіданні підозрюваний зазначив, що є власником трикімнатної квартири на АДРЕСА_2 .

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкогозлочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьохдо восьмироків.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За правилами встановленими частиною четвертою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Абзацами сьомим-дев`ятим частини четвертої статті 183 КПК України закріплено:

- при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

- під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

- розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що вищевказаний перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Однак, оскільки кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0001038 від 12.07.2025, не містить відомостей, щодо наявності обставин зазначених у пунктах 1-5 частини четвертої статті 183 КПК України, а також не відноситься до категорії кримінальних правопорушень, зазначених в абзацах сьомому, восьмому та дев`ятому частини четвертої статті 183 КПК України, в даному випадку слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

В той же час, надаючи оцінку обставинам вчиненого кримінального правопорушення та враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що визначення застави навіть у максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України (242240,00 грн.) для тяжкого злочину, є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, про які зазначено вище.

Як уже зазначалося, 12 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд звертає увагу на те, що вказане кримінальне правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 вчинив саме у стані наркотичного сп`яніння, що визнав у судовому засіданні під час вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу. Потерпілій молодого віку - ОСОБА_9 завдано тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок спричинення яких вона й досі перебуває на лікуванні. При первинному допиті підозрюваного останній не визнав обставину того, ще керував транспортним засобом під дією наркотичних засобів, а отже він не сприяє слідству у розкритті злочину та встановленні всіх його обставин.

Як уже зазначалося, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання переховуватись. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

При цьому суд враховує матеріальний стан підозрюваного, який в суді повідомив, що він є власником автомобіля іноземного виробництва (Шкода Суперб 2007 р.в.), неофіційно працює у службі таксі, є власником 3 кімнатної квартири, що розташована по АДРЕСА_2 , а отже наведене дозволяє стверджувати суду про задовільний матеріальний стан підозрюваного, та можливість внесення ним застави у розмірі більшому, ніж передбачено процесуальним законом для даної категорії злочинів. Таким чином розмір застави у розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не є для підозрюваного завідомо непомірним.

На думку слідчого судді обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наслідком якого є отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень, яке вчинено в стані наркотичного сп`яніння, суспільний осуд, вчинення його в умовах сьогодення, наявність ризиків, слід кваліфікувати як виключний випадок, коли застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, оскільки застава - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення РЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 12:55 год. 12.07.2025 року.

Встановити строк дії ухвали суду до 12:55 год. 10.09.2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , розмір застави в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: