Провадження № 1-кп/752/1990/25
УХВАЛА

20 червня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 18 січня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 302 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється підготовче судове провадження у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 87 600 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої на тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, при цьому порушила обраний відносно неї запобіжний захід у вигляді застави, 15 травня 2025 року не з`являлась до суду без поважних причин, у зв`язку з чим до неї було застосовано привід. Вказав на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. При цьому застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не здатне запобігти вказаним ризикам, не забезпечить належне виконання обвинуваченої покладених на неї обов`язків. Просив обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави, а сплачену раніше заставу звернути в дохід держави.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Вказала, що обвинувачена не ухиляється від суду. Постійно перебуває за місцем проживання. Не прибувала в судові засідання з поважних причин. 15 травня 2025 року була відсутня в судовому засіданні, оскільки погано себе почувала у зв`язку з відмовою попередніх захисників від її захисту. 21 травня 2025 року не з`явилась до суду через хворобу, крім того не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Обвинувачена підтримала захисника. Зобов`язалась уподальшому належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується ;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 бвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Про обґрунтованість підозри обвинуваченої свідчить зміст обвинувального акта та реєстр матеріалів досудового розслідування. При цьому оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку судом здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинувачених. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Судом не розпочато з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не досліджено зібрані в межах кримінального провадження документи, не допитано свідків та обвинувачених.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою, дані про особу обвинуваченої, котра не має постійного місця роботи, власного житла, суд дійшов висновку про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не були допитані безпосередньо в судовому засіданні.

Про можливість переховування обвинуваченої від суду свідчить те, що під час дії запобіжного заходу у вигляді застави остання на неодноразові виклики в судові засідання 25 листопада 2024 року, 17 грудня 2024 року, 29 січня 2025 року, 17 березня 2025 року не з`являлась, про причини свого неприбуття суд заздалегідь не повідомляла, її телефон був вимкнений, застосовані відносно неї ухвалами суду приводи в судові засідання не виконані.

Після покладення на обвинувачену ОСОБА_3 ухвалою суду від 17 квітня 2025 року за клопотанням прокурора додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, обвинувачена в чергові судові засідання 15 травня 2025 року та 21 травня 2025 року знову не з`явилась, у зв`язку з чим з підстав ухилення від суду була оголошена в розшук.

Відсутність захисника в силу приписів ст. 138 КПК України не є поважною причиною неявки обвинуваченої в судове засідання 15 травня 2025 року.

Хвороба дитини та звернення за консультацією до лікаря 19 травня 2025 року не звільняли обвинувачену від обов`язку 21 травня 2025 року з`явитись в судове засідання безпосередньо або в режимі відео конференції, а в разі неможливості з`явитись заздалегідь повідомити про це суд, однак обвинувачена свого обов`язку не виконала.

Недотримання обвинуваченою умов застосованого запобіжного заходу у вигляді застави свідчить про те, що раніше обраний запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 ПК України, не забезпечує дієвість кримінального провадження та виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, в тому числі щодо явки в судові засідання.

Таким чином, відносно обвинуваченої слід застосувати більш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

При цьому на виконання приписів ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе визначити обвинуваченій заставу у більшому розмірі в якості альтернативного запобіжного заходу, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням тяжкості висунутого обвинувачення та даних про особу обвинуваченої.

У зв`язку з неявкою обвинуваченої 15 травня 2025 року в судове засідання без поважних причин та завчасне неповідомлення про причини неявки в судове засідання 21 травня 2025 року на підставі ч. 8 ст. 182 КПК України, внесений в її інтересах заставодавцем ОСОБА_6 розмір застави в сумі 87 600 грн підлягає зверенню в дохід держави.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 200, 315, 369-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 з застави на тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 серпня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 як альтернативний запобіжний захід заставу - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО 820172; Банк - Державна казначейська служба України в м. Києві; р/р № UA1012089; призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду), від … (дата ухвали), по справі № …, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати обвинувачену ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК України покласти на неї наступні обов`язки:

не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, номеру телефону;

здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 18 серпня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченій та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченою, а також якщо обвинувачена не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням обов`язків обвинуваченою покласти на прокурора.

Заставу в сумі 87 600 грн, внесену 21 березня 2024 року заставодавцем ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України й використовувати у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1