Справа № 129/1893/25
Провадження по справі № 1-кп/129/475/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000165 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 громадянина України, раніше судимого: 23.12.2015 Вугледарським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; 05.05.2016 Вугледарським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, 08.04.2019 звільнений з ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» умовно - достроково, невідбутий термін 1 рік 9 місяців 1 день; 04.03.2020 Мар`їнським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 05.05.2020 Вугледарським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 14.11.2023 звільнений з ДУ «Одеська виправна колонія (№14)», у зв`язку з повним відбуттям строку покарання, - в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

установив:

Солдат ОСОБА_4 , будучи засудженим 05.05.2020 Вугледарським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 162, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 14.11.2023 з Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», у зв`язку з повним відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став та маючи не погашену і не зняту судимість в силу ст.89 КК України, 10.04.2025, у нічну пору доби, більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розміщеної по АДРЕСА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, достеменно знаючи про те, що біля території військової частини зі сторони вулиці Центральної, знаходиться автомобіль марки «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, законним користувачем якого є ОСОБА_7 , ринкова вартість якого становить 210505 гривень, вирішив незаконно ним заволодіти. З цією метою ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зайшовши до кімнати, де відпочивав ОСОБА_7 , яка розташована у приміщенні контрольно-пропускного пункту вказаної військової частини, де у кишені бушлату, який належить ОСОБА_7 , таємно узяв ключі від замка запалювання вказаного транспортного засобу. Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом та використання даного транспортного засобу як засобу пересування, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи ані уявного, ані реального права на володіння, розпорядження та користування даним автомобілем, використовуючи ключі, відчинив водійські дверцята та проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_4 за допомогою ключа запалення від зазначеного автомобіля, завів двигун та почав рух, тим самим незаконно ним заволодів.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, каявся і дав суду показання про те, що він 10.04.2025, у нічну пору доби, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розміщеної по АДРЕСА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, достеменно знаючи про те, що біля території військової частини зі сторони вулиці Центральної, знаходиться автомобіль марки «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, законним користувачем якого є ОСОБА_7 , ринкова вартість якого становить 210505 гривень, вирішив ним заволодіти. З цією метою він шляхом вільного доступу, зайшовши до кімнати, де відпочивав ОСОБА_7 , яка розташована у приміщенні контрольно-пропускного пункту вказаної військової частини, де у кишені бушлату, який належить ОСОБА_7 , таємно узяв ключі від замка запалювання вказаного транспортного засобу. Після чого, реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом та використання даного транспортного засобу, як засобу пересування, діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи права на володіння, розпорядження та користування даним автомобілем, використовуючи ключі, відчинив водійські дверцята та проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, за допомогою ключа запалення від зазначеного автомобіля, завів двигун та почав рух, тим самим незаконно ним заволодів.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 заявив 09.06.2025 р. цивільний позов в якому просив стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 210505,00 грн. та моральну шкоду в сумі 40000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що вночі 10.04.2025 на території військової частини НОМЕР_1 , розміщеної по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 вирішив незаконно заволодіти автомобілем марки «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, законним користувачем якого є ОСОБА_7 , ринкова вартість якого становить 210505 грн. З цією метою ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зайшовши до кімнати, де відпочивав ОСОБА_7 , яка розташована у приміщенні контрольно-пропускного пункту вказаної військової частини, де у кишені бушлату, який належить ОСОБА_7 , таємно узяв ключі від замка запалювання вказаного транспортного засобу. Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, використовуючи ключі, відчинив водійські дверцята та проник до салону автомобіля та за допомогою ключа запалення від зазначеного автомобіля, завів двигун та почав рух, тим самим незаконно ним заволодів і поїхав в напрямку міста Умань. Під час руху не впорався з керуванням, допустив зіткнення з перешкодою, пошкодивши автомобіль, внаслідок чого транспортний засіб перестав бути придатним для використання за призначенням, таким чином своїми умисними діями заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 210505,00 грн.

Вчиненими, протиправними діями ОСОБА_4 також завдано моральну шкоду, яку ОСОБА_7 оцінив у 40000,00 грн., яка полягає в тому, що позивач ОСОБА_7 є військовослужбовцем ЗСУ, під час виконання бойового завдання отримав поранення, використовував викрадений та пошкоджений ОСОБА_4 автомобіль для службових поїздок під час виконання завдань по захисту Батьківщини від збройної агресії рф. Втрата автомобіля порушила нормальний життєвий ритм, обмежила пересування, унеможливила оперативне виконання бойових завдань, чим спричинила нервові переживання, змусила вживати додаткових заходів для нормального виконання завдань військової служби та відновлення життєдіяльності в умовах фізичних обмежень після поранення.

ОСОБА_4 в судому засіданні вимоги цивільного позову визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив кримінальне провадження розглядати у його відсутність, просить покарати ОСОБА_4 на розсуд суду (а.с.28).

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, його захисника адвоката ОСОБА_5 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, ОСОБА_4 роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним.

Поряд із зазначеним суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , обтяжуючючою злочин обставиною суд враховує повторне вчинення корисливого злочину, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання, активне сприяння досудовому слідству й суду у встановлені фактичних обставин справи, також суд враховує особу ОСОБА_4 , який характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність непогашеної та незнятої судимості; поряд з цим суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин стосовно ст. 12 КК України є тяжким, а також прохання потерпілого ОСОБА_7 призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі та реального його відбування без конфіскації майна.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду кримінального провадження було підтверджено, що внаслідок вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди у розмірі 210505,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 40000,00 грн., розмір якої підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав цивільний позов у повному обсязі, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи наявність протиправної поведінки обвинуваченого, завданих ним збитків, причинного зв`язку між поведінкою заподіювача шкоди та збитками, відповідно до ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Стягненню з ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати на проведення експертизи № СЕ-19/102-25/8881-Д від 22.04.2025 у сумі 1782,80 грн.; на проведення експертизи №СЕ-19/102-25/8876-БД від 02.05.2025 в сумі 5985,05 грн.; на проведення експертизи № 871/25-21 від 29.04.2025 в сумі 4240,80, в загальній сумі 12008,65грн., на підставі ч.2 ст. 124 КПК України.

09.06.2025 року ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 07.08.2025 року о 12 год. 40 хв.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно залишити попередній, - у виді тримання під вартою, який рахувати із дня постановлення вироку, з метою забезпечення виконання вироку та уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від суду і продовження злочинної діяльності, а також з огляду на його засудження за вчинення тяжкого злочину, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100, 170, 174 КПК України.

Керуючись ст. 369-371,373,374 КПК України, -

присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 12.04.2025року (за протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину) по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 05.08.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 12008,65 грн. витрат на залучення експертів для проведення експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_7 , поданий його представником адвокатом ОСОБА_6 задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в сумі 210505 (двісті десять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в сумі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.04.2025р. на автомобіль марки «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_2 .

Речовий доказ автомобіль марки «SKODA SUPERB» д.н.з. НОМЕР_2 - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду, крім обставин, визнаних ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: