УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 760/28124/24

провадження № 51-3368ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року залишено без розгляду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Вимоги та доводи, викладені в касаційній скарзі

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року та призначити новий розгляд у апеляційному суді.

За відсутності можливості зчитати кваліфікований електронний підпис (далі - КЕП) з технічних причин, апеляційний суд уважав скаргу, подану 19 серпня 2025 року, такою, що подана особою, яка не має права її подавати, та дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги з підстав, визначених п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК). Таке рішення апеляційного суду ОСОБА_4 уважає незаконним, невмотивованим та необґрунтованим, таким, що прийняте з істотними порушеннями КПК. ОСОБА_4 переконаний, що, в даному випадку, суд був наділений повноваженнями постановити ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, однак, порушуючи вимоги частин 1, 2 ст. 399 КПК, цього не зробив, та постановив незаконне рішення про повернення апеляційної скарги.

ОСОБА_4 звертає увагу суду касаційної інстанції на те, що після отримання повідомлення від суду щодо неможливості з технічних причин перевірити на сайті Центрального засвідчувального органу та роздрукувати протокол про перевірку КЕП на скарзі, він 21 серпня 2025 року повторно направив суду апеляційну скаргу із накладеним КЕП, перевіривши на сайті Центрального засвідчувального органу можливість перевірки накладення КЕП.

Мотиви Суду

Перевіривши викладені у касаційній скарзі доводи, надану копію оскарженого судового рішення та наявні в провадженні матеріали, колегія суддів виходить із такого.

За приписами статей 370, 419 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою, має містити належні і достатні мотиви та підстави для її ухвалення.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що рішення апеляційного суду відповідає зазначеним нормам кримінального процесуального закону.

Статтею 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили (ч. 1 ст. 392 КПК), а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 392).

При цьому КПК передбачає різний порядок дій судді-доповідача при отриманні апеляційної скарги на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, та при отриманні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді.

Особливості порядку апеляційної перевірки ухвал слідчого судді встановлено у ст. 422 КПК. Відповідно до її змісту суддя-доповідач, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Певні особливості апеляційної перевірки ухвал слідчого судді, зумовлені насамперед характером цього виду судового рішення, необхідністю невідкладної перевірки його законності й обґрунтованості. Особливостями перевірки таких ухвал є: спрощений порядок подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду (ч. 1 ст. 395 КПК); скорочений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді (частини 2, 3 ст. 395 КПК); скорочений строк розгляду апеляції (ч. 2 ст. 422 КПК).

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - ОП ККС ВС) в ухвалі від 19 лютого 2019 року (справа №569/17036/118, провадження № 51-598кмо19) вже звертала увагу на особливості розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, де зазначила, що порядок дій та обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не передбачають прийняття окремого рішення щодо відкриття апеляційного провадження, та вказала, що призначення судового засідання щодо розгляду скарги формально вказує на початок апеляційного розгляду, також акцентувала, що рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді - при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення.

Частиною 1 ст. 399 КПК визначено, що залишення скарги без руху застосовується до апеляційних скарг на вирок чи ухвалу суду першої інстанції.

З огляду на вказане ОП ККС ВС у постанові від 18 листопада 2019 року (справа № 686/24639/17, провадження № 51-5496кмо18) сформувала висновок, відповідно до якого під час апеляційного перегляду рішень слідчих суддів апеляційний суд не вправі ухвалювати рішення про залишення апеляційної скарги без руху та про її повернення, якщо особа не усунула недоліків, оскільки положення ст. 398 КПК, частин 1, 2 та п. 1 ч.3 ст. 399 КПК застосовуються до апеляційних скарг, поданих на судові рішення, передбачені частинами 1, 2 ст. 392 КПК, а що стосується оскарження судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 392 КПК (ухвали слідчого судді), то застосуванню підлягають положення ст. 422 КПК.

Положення ст. 398 КПК, частин 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК не можуть бути застосовані до апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів та унеможливлюють постановлення апеляційним судом ухвали про залишення без руху апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, водночас не виключають можливості застосувати положення пунктів 2, 3, 4 ч. 3 ст. 399 КПК та повернути апеляційну скаргу на таку ухвалу.

Враховуючи наведене, доводи про наявність у апеляційного суду повноважень залишити без руху апеляційну скаргу, подану на ухвалу слідчого судді, є безпідставними.

Постановляючи рішення про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 від 19 серпня 2025 року на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що вона не підписана належною особою, з огляду на що, дійшов правильного висновку про необхідність повернення апеляційної скарги на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки її подала особа, яка не має права подавати таку скаргу.

Таке рішення відповідає вимогам кримінального процесуального закону та узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема з висновком ОП ККС ВС у постанові від 18 листопада 2019 року у справі № 686/24639/17 (провадження № 51-5496кмо18).

Посилання ОСОБА_4 на те, що 21 серпня 2025 року він подав нову апеляційну скаргу з накладеним КЕП, не є підставою для скасування оскарженого рішення апеляційного суду, оскільки нова апеляційна скарга є окремим документом, який потребує процесуального реагування та ухвалення окремого процесуального рішення, а в оскарженій ухвалі йдеться виключно про повернення апеляційної скарги від 19 серпня 2025 року.

Отже, оскаржена ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень, інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Касаційна скарга не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з її змісту та доданої до неї копії судового рішення та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3