УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівців, громадянина України, який здобув вищу освіту, не працює, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2017 та 2020 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, учасник бойових дій,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 21.01.2025,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 21.01.2025 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

В рамках даного провадження 28.03.2025 у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

29.03.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 25.05.2025 року.

Враховуючи характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яка полягає у безальтернативному позбавленні волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або ж продовжити вчинення того, в якому підозрюється, а тому, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Зауважив, що ОСОБА_4 є саме організатором та керівником злочинної групи, а тому, з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам найбільш доцільним є продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Також прокурор вказав, що строк досудового розслідування в рамках даного провадження продовжено постановою прокурора до 28.06.2025 року.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, вказавши на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри. Також зауважив, що останній добровільно пішов до лав Збройних Сил України для відсічі збройної агресії рф проти України, у ході виконання бойових завдань отримав поранення та був списаний. Повернувшись до мирного життя, ОСОБА_4 почав працювати таксистом, а відтак, має постійне джерело доходу. Крім того, підзахисний має статус УБД, двох дітей на утриманні, постійне місце проживання, а також перебуває у шлюбі без його державної реєстрації.

Також захисник зауважив, що вказане провадження було протиправно та безпідставно передане для розслідування саме до СБУ. Враховуючи зазначене у судовому засіданні, просив змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі неможливості змінити запобіжний захід - визначити альтернативу - передбачений законом розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та додав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не підтверджені жодними доказами. Зазначив, що ОСОБА_13 позичив у ОСОБА_14 грошову суму, яку у визначений сторонами строк не повернув. Вказані обставини є цивільно-правовими відносинами, що повністю виключає його кримінальне переслідування. Запевнив, що жодних погроз у бік потерпілих не висловлював, більше того, не застосовував насильства, не розуміє чому свідки його оговорюють. Враховуючи наведене, підозрюваний просив застосувати щодо нього інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши позиції сторін провадження, ретельно дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження №0000056 від 21.01.2025, а також надані захисником ОСОБА_6 у судовому засіданні документи, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, приписи ч. 1 ст. 199 КПК України уповноважують слідчого СБ України ОСОБА_2 звернутися до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

У ході судового розгляду клопотання слідчого встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

В рамках даного провадження 28.03.2025 у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

29.03.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 25.05.2025 року.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідча суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідча суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Враховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчої судді є всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_15 особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні даного злочину, характер його вчинення, покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_4 , слідча суддя дійшла висновку, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_4 ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та на даний час не зменшилися.

Так, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. А відтак, у разі застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній, усвідомлюючи тяжкість ймовірного покарання, може переховуватися від органів слідства та суду.

Крім того, підозрюваний вміло володіє засобами конспірації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності відповідно до ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01.03.2021, а тому, розуміючи, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, за допомогою представників злочинної спільноти Чернівецькій області може вдатись до залишення місця свого постійного проживання або території України у незаконний спосіб.

Разом з тим, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, вказаний ризик є реальним зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 має у своєму користуванні майно (речі), документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, та у разі їх спотворення чи знищення встановлення всіх обставин кримінального правопорушення буде неможливим. Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування проведено обшуки, під час яких виявлено та вилучено велику кількість речей і документів, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були знаряддям протиправних дій.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує та обставина, що наразі органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх потерпілих від злочинної діяльності ОСОБА_4 , а також свідків вчинення кримінального правопорушення, які наразі встановлюються, тому, перебуваючи не під вартою, підозрюваний зможе вільно впливати на них шляхом тиску, погроз, підкупу чи іншим чином з метою їх переконання чи примушення до відмови надавати показання або до надання завідомо неправдивих показів.

У свою чергу, про обґрунтованість ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні, вчиненому організованою групою, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його обізнаність щодо способів та методів перешкоджання діяльності правоохоронним органам. У зв`язку з цим, усвідомлюючи, що досудове розслідування перебуває в активній стадії та проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення персональних даних осіб, причетних до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, у тому числі керувати такою протиправною діяльністю віддалено за допомогою засобів зв`язку.

У свою чергу, на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення інкримінованого злочину, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує відкритий та цинічний характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 . Водночас, протиправна діяльність ОСОБА_4 , як вбачається із матеріалів, долучених до клопотання, мала системний характер та була спрямована на завдання шкоди життю та/або здоров`ю інших осіб. З огляду на суспільну небезпеку інкримінованого підорзюваному діяння, характеризуючі дані ОСОБА_4 , наявні достатні та обґрунтовані підстави стверджувати про те, що наявний ризик можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження викритої злочинної діяльності.

У той же час, твердження підозрюваного ОСОБА_4 про відсутність у нього наміру переховуватися від органу досудового розслідування та у подальшому суду у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу сприймаються слідчою суддею критично з огляду на те, що виконання обов`язку з`являтися на перший виклик до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду (залежно від стадії кримінального провадження) залежатиме лише від усвідомлення підозрюваним важливості виконання покладених на нього судом обов`язків та ступенем правосвідомості останнього, що з огляду на зміст пред`явленої підозри та тяжкість покарання не є співмірним та достатнім запобіжником для запобігання встановленим ризикам та уникнення негативних наслідків для провадження.

Таким чином, враховуючи характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконними засобами через залякування або іншим чином впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжуватиме вчиняти злочини проти власності та може вчинити інші кримінальні правопорушення, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи характер вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання судом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке полягає у безальтернативному позбавленні волі з конфіскацією належного майна, застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням відповідних обов`язків, не усунуть ризик спілкування підозрюваного ОСОБА_4 зі свідками вчинення кримінального правопорушення, а також тиску на них та потерпілих, оскільки ОСОБА_4 відомі їхні персональні дані, місця постійного та тимчасового проживання, засоби мобільного та Інтернет зв`язку.

Зміна запобіжного заходу на домашній арешт, навіть цілодобовий, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_4 матиме можливість контактувати з іншими підозрюваними та невстановленими співучасниками кримінального правопорушення, керувати віддалено, у тому числі за допомогою різного роду засобів зв`язку, які неможливо відслідкувати ні гласними ні негласними засобами контролю, діями інших осіб, таким чином створюючи перешкоди кримінальному провадженню.

Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені в судовому засіданні обставини, а також враховуючи доводи сторони захисту та сторони обвинувачення, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який не одружений, має на утриманні двох дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, має постійне місце проживання та місце роботи, підозрюється у вчиненні кримінально караного діяння, вчиненого у період воєнного стану, згідно з пред`явленою підозрою вимагав передати чуже майно та вчинити дії майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, що вчинено організованою групою осіб, в сукупності свідчать про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Відтак, доводи сторони захисту про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду клопотання слідчого.

З огляду на наведене, слідча суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого ОСОБА_2 та на які вказав прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні.

У свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та, визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України закріплює, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення проти власності з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та інших учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а такоє можливості вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення того, у якому обґрунтовано підозрюється, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, дають підстави слідчій судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, беручи до уваги встановлені у ході судового розгляду ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, достатньої для виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак, відхиляє такі доводи сторони захисту.

Отже, слідча суддя, вважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України, визначити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в межах строку до 28 червня 2025 року.

На підставі наведено та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 369-372 КПК України, ч. 4 ст. 189 КК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави до 28 червня 2025 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 27 травня 2025 року о 10 год. 40 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1