Справа № 182/2432/25
Провадження № 1-кп/0182/935/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

25.08.2025 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцїї в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 за № 0000377 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із освітою 9 класів, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, раніше судимий:

- 15.11.2017 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 16.11.2018 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі. Звільнений 17.02.2020 по відбуттю строку покарання;

- 12.08.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 27.05.2022 по відбуттю строку покарання;

- 12.11.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 04.02.2025 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ст. 71, 72 КК України до 2 років 15 днів позбавлення волі;

- 27.03.2025 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ст. 71, 72 КК України до 2 років 20 днів позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

(у режимі відеоконфереції з ДУ «Солонянська ВК № 21»),

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, 06.04.2025 приблизно о 09:50 год., проходячи повз торгівельне місце АДРЕСА_3 де у нього в цей час виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 в той же день та час, знаходячись біля торгівельного місця № 01/18 на «Селянському ринку», розташованого по вул. Світла, 4-а в м. Нікополі Дніпропетровської області та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, маючи умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення викрав з торгівельного місця № 01/18 на «Селянському ринку», розташованого по АДРЕСА_2 ланцюгову електричну пилу марки «РRОtоn» моделі «ЕСSТ - 24/16», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/14183-ТВ від 10.04.2025 становить 3 289 грн. 63 коп., яка належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 3 289 грн. 63 коп.

Після чого ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав у повному обсязі та суду показав, що 06.04.2025 ранком йшов по ринку «Селянський». Проходив мимо прилавку, де були бензопили. Продавець був у магазині, а бензопили були на вулиці, трохи позаду магазина. Він взяв одну бензопилу і пішов. Викрадену бензопилу продав знайомому. Через 2 дні приїхали працівники поліції. Він показав кому продав бензопилу, її вилучили і повернули потерпілому. У скоєному кається. Просить суд суворо його не карати.

Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви, просить проводити судовий розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов заявляти не буде. Стосовно міри покарання покладається на розсуд суду.

Досліджені в судовому засіданні докази

Письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000377:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07.04.2025 ОСОБА_5 , у якій він вказує, що 06.04.2025 приблизно о 09:50 год. за адресою: АДРЕСА_2, а саме на території Селянського ринку, невідомою особою шляхом вільного доступу з вітрини було викрадено електропилу ланцюгову. (а.п. 7);

- протокол огляду місця події від 08.04.2025 - території Селянського ринку за адресою: м. Нікополь. вул. Світла. Предметом огляду є приміщення магазину. На вулиці, по ліву та праву сторону від входу до приміщення магазину знаходиться частина товару. Під час проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 9-16);

- висновок судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-25/14183-TB від 10.04.2025, відповідно до якого: ринкова вартість ланцюгової електричної пили марки «РRОtоn» моделі «ЕСSТ - 24/16», станом на 06.04.2025 могла становити 3 289 грн. 63 коп. (а.п. 26-28);

- протокол огляду від 09.04.2025 - CD-R диску з відеозаписом з зовнішньої камери відеоспостереження АДРЕСА_2. До протоколу огляду додано фото-таблицю та диск з відеозаписами. (а.п. 30-36);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2025, в ході якого свідок ОСОБА_6 з 4-ох осіб упізнав на фотознімку № 3 ОСОБА_3 , як невідомого хлопця, у якого він придбав електропилу 06.04.2025. Упізнає його за рисами обличчя, формою носа, розрізом очей. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 40-42);

- протокол огляду предмета від 10.04.2025 - ланцюгової електричної пили «РRОtоn» «ЕСSТ - 24/16», чорно-помаранчевого кольору. Оглянуту електричну пилу вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 44-48);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.04.2025, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 та понятих, в ході проведення якого ОСОБА_3 розповів та показав як саме він вчинив викрадення електричної пили. До протоколу проведення слідчого експерименту долучено диск з відеозаписом слідчого експерименту. (а.п. 60-64).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України).

Також суд ураховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень (а.п. 67-69), але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний, корисливий злочин. Є працездатною особою, однак офіційно не працевлаштований, вдівець, будь яких утриманців не має. Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 77-а). У лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.п. 77). Знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 09.09.2024 (а.п. 73).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Відшкодування спричиненої шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його потерпілому, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Також судом ураховується те, що ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до правого висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 06 грудня 2021 року у справі 243/7758/20 (провадження № 51-113кмо 21), для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК України правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності: перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим - «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком; друга - наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 27 березня 2025 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 125, ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 20 днів.

Вказаний вирок набрав законної сили 12.06.2025.

На даний час ОСОБА_3 відбуває призначене покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 27.03.2025.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 6 квітня 2025 року, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Тобто, на час ухвалення даного вироку (новий вирок) ОСОБА_3 не відбув частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 27 березня 2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України (попередній вирок).

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2025 року.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону, незважаючи на невідворотність покарання, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, запобіжний захід не застосовувався.

На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 27 березня 2025 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- ланцюгову електричну пилу марки «РRОtоn» моделі «ЕСSТ - 24/16», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому;

- СD-R диск з відеозаписом з зовнішньої камери відеоспостереження на Селянському ринку, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи згідно довідки, в сумі 1 591 грн. 80 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 днів.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи, згідно довідки в сумі 1 591 (одна тис. п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.

Речові докази:

- ланцюгову електричну пилу марки «РRОtоn» моделі «ЕСSТ - 24/16», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому;

- СD-R диск з відеозаписом з зовнішньої камери відеоспостереження на Селянському ринку, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1