Справа № 461/6611/25
Провадження № 1-кс/461/5147/25
в с т а н о в и л а:
В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на конкретні матеріали кримінального провадження та будь-якого аналізу доказів чи встановлених обставин, а також не відображає, які саме процесуальні дії були проведені для перевірки доводів Скаржників. У документі відсутнє обґрунтування, яким чином слідчий дійшов висновку про відсутність шкоди, завданої Скаржникам. Таке формальне ставлення до розгляду заяви, без всебічного аналізу фактичних обставин та доводів потерпілих, свідчить про ухилення слідчого від належного виконання своїх процесуальних обов`язків.
Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив таку задовольнити.
Представник органу, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, письмових заперечень на скаргу на адресу суду не скерував. У зв`язку з наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Враховуючи, що матеріали кримінального провадження слідчий не надав, розгляд скарги проводиться на підставі поданих до скарги документів.
Як слідує зі місту Витягу з ЄРДР: «27.07.2025 приблизно о 05:20 год., поблизу буд. № 10 на бульварі Довженка у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, відбулася ДТП (наїзд ТЗ на пішохода) за участі автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 та пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від отриманих травм загинув на місці».
05.08.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 подали заяву до старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_6 про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих.
06.08.2025 старший слідчий відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_6 виніс постанову про відмову у визнанні потерпілими, у якій зазначено: «Проаналізувавши вказану заяву, слідчий прийшов до висновку, що на даний час підстави для визнання останніх потерпілими, відсутні, оскільки на даному етапі досудового розслідування не встановлено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, водночас встановлено, що ОСОБА_7 був єдиним учасником вказаної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої від отриманих травм загинув на місці пригоди. … Вивчивши заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , орган досудового розслідування приходить до висновку, що на даний час підстави для визнання їх потерпілими відсутні, оскільки на даному етапі не встановлено всіх обставин кримінального правопорушення… Враховуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , про залучення до кримінального провадження як потерпілих, на даний час, слід відмовити»
Встановивши обставини та мотиви винесення оскаржуваної постанови приходжу до такого висновку.
Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).
З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.
У постанові слідчого від 06.08.2025 відсутні мотиви такої відмови, з підстав встановлення відсутності заподіяної шкоди заявникам вказаним кримінальним діянням.
За відсутності матеріалів кримінального провадження, неможливо встановити, які саме обставини досліджуються. У постанові про це не відображено як і не зазначено, чи проведені слідчі дії, та які саме, на предмет перевірки заподіяння заявникам шкоди. Також неможливо встановити, чи враховані усі обставини, наведені заявниками на предмет заподіяння шкоди. Натомість, слідчий обмежується лише констатацією ст. 55 КПК України.
Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає до скасування.
Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідча суддя -
1. Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_9