Справа № 162/765/23 Провадження №11-кп/802/437/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000213 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, непрацюючий, несудимий,

засуджений за ч.2 ст.248 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки..

ОСОБА_7 позбавлено права займатися полюванням строком на 2 роки.

Вказаним вироком суду ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, пенсіонер, несудимий,

засуджений за ч.2 ст.248 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки..

ОСОБА_8 позбавлено права займатися полюванням строком на 2 роки

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 у період часу з 17 год по 20 год 30 хв 03.10.2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи посвідчення мисливця, зареєстровану у встановленому порядку мисливську гладкоствольну рушницю марки «ТОЗ 34Р», 12 калібру, № НОМЕР_1 , за попередньою змовою групою осіб з мисливцями ОСОБА_8 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у лісовому масиві 19 кварталу Любешівського лісництва ДП СЛАП «Любешівагроліс» мисливських угідь Любешівської районної громадської організації «Українське товариство мисливців і рибалок», що є територією природно-заповідного фонду - Національного природного парку «Прип`ять-Стохід» поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, діючи умисно, в порушення заборон щодо здійснення полювання, які визначені п.п.1, 2, 3, 8 ч.1 ст.20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», ст.21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», перебуваючи з мисливською гладкоствольною зброєю, з використанням двох собак, способом колективного полювання на тварину «Лось звичайний», що перебуває у стані природної волі та занесений до Червоної книги України, здобувши яку шляхом відстрілу, розчленували у лісовому масиві, а продукцію полювання (м`ясо, внутрішні органи тощо) помістили до чотирьох мішків, у тому числі, до рюкзаків (детальні відомості відстрілу, розчленування та пакування досудовим слідством не встановлено).

У подальшому ОСОБА_7 близько 20 год 50 хв спільно із ОСОБА_8 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у межах мисливських угідь Любешівської районної громадської організації УТМР зі стрілецькою зброєю мисливською гладкоствольною рушницею марки «ТОЗ 34Р», 12 калібру № НОМЕР_1 та з продукцією полювання, незаконно добутої тварини «Лось звичайний» вийшов із лісового масиву, який є територією природно-заповідного фонду НПП «Прип`ять-Стохід» на польові мисливські угіддя вищевказаної організації поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, де був виявлений працівниками єгерської служби ДП «Любешівське ЛМГ» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , головним спеціалістом державним інспектором Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_17 , заступником начальника Любешівського природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Прип`ять-Стохід» ОСОБА_18 .

ОСОБА_8 у період часу з 17 год по 20 год 30 хв 03.10.2020 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи посвідчення мисливця, зареєстровану у встановленому порядку мисливську гладкоствольну рушницю марки «ИЖ-27», 16 калібру, № НОМЕР_2 , за попередньою змовою групою осіб з мисливцями ОСОБА_7 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у лісовому масиві 19 кварталу Любешівського лісництва ДП СЛАП «Любешівагроліс» мисливських угідь Любешівської районної громадської організації «Українське товариство мисливців і рибалок», що є територією природно-заповідного фонду - Національного природного парку «Прип`ять-Стохід» поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, діючи умисно, в порушення заборон щодо здійснення полювання, які визначені п.п.1, 2, 3, 8 ч.1 ст.20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», ст.21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», із застосуванням мисливської гладкоствольної зброї, двох собак, способом колективного полювання на тварину «Лось звичайний», що перебуває у стані природної волі та занесений до Червоної книги України, здобувши яку, шляхом відстрілу розчленували у лісовому масиві, а продукцію полювання (м`ясо, внутрішні органи тощо) помістили до чотирьох мішків, у тому числі, до рюкзаків (детальні відомості відстрілу, розчленування та пакування досудовим слідством не встановлено).

У подальшому ОСОБА_8 близько 20 год 50 хв спільно із ОСОБА_7 та двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у межах мисливських угідь Любешівської районної громадської організації УТМР зі стрілецькою зброєю мисливською гладкоствольною рушницею марки «ИЖ-27», 16 калібру №8965774 та з продукцією полювання, незаконно добутої тварини «Лось звичайний» вийшов із лісового масиву, який є територією природно-заповідного фонду НПП «Прип`ять-Стохід» на польові мисливські угіддя вищевказаної організації поблизу с. Пожог Камінь-Каширського району Волинської області, де був виявлений працівниками єгерської служби ДП «Любешівське ЛМГ» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , головним спеціалістом державним інспектором Державної екологічної інспекції у Волинській області ОСОБА_17 , заступником начальника Любешівського природоохоронного науково-дослідного відділення НПП «Прип`ять-Стохід» ОСОБА_18 .

Внаслідок незаконного полювання користувачу мисливських угідь Любешівській районній громадській організації УТМР заподіяно шкоду (збитки) на загальну суму 130000 гривень.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Вказує на те, що «Лося-звичайного» вони не вбивали, на місці розчленування тварин їх слідів не виявлено тому, що їх там не могло бути, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 там не було на 03.10.2020, ні в інші дні. Посилається на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували на території у межах мисливських угідь Любешівської районної громадської організації УТМР, на законних підставах та із усіма дозвільними документами. Просить вирок суду скасувати та постановити виправдувальний вирок.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду необґрунтованим. Зазначає на те, що суд першої інстанції зазначивши в мотивувальній частині про необґрунтованість обвинувачення щодо відстрілу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тварини «Лось звичайний», у резолютивній частині вироку не вказав про прийняте процесуальне рішення. Вказує на те, що вирок не містить переконливого обґрунтування того, що обставини у своїй сукупності дають підстави для призначення засудженим покарання зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням. Посилається на те, що призначаючи обвинуваченим додаткового покарання судом першої інстанції належним чином не мотивовано та максимально допустиму межу вказаного покарання не призначено. Також, зазначає, що процесуальні витрати необхідно стягнути з засуджених 1/2 загальної суми, тобто по 9851,21 грн. з кожного. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, позбавити права займатись полюванням строком на 3 роки, зазначити в мотивувальній частині про обґрунтованість обвинувачення щодо відстрілу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тварини «Лось звичайний». Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дохід держави 1/2 загальної суми процесуальних витрат за проведення п`яти експертиз в сумі 9851,21 з кожного. У решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, обвинувачених та їх захисника, які апеляційну скаргу сторони захисту підтримали, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, і просили вирок суду скасувати, міркування прокурора та представника потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу прокурора з викладених у ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечили, просили скасувати вирок суду та ухвалити новий, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності, і достатності, у їх сукупності оцінки з точки зору достатності для висновку про доведеність вини.

Ці вимоги закону при постановленні вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , судом першої інстанції були дотримані.

Згідно правил ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами статті 392 КПК України регламентовано, що рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені наявними в матеріалах справи та наведеними у вироку доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким дана належна оцінка.

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України, тобто незаконне полювання та територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, на звірів, що занесені до Червоної книги України, за попередньою змовою групою осіб, за обставин, викладених у вироку, суд обґрунтував доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження і які досліджені місцевим судом відповідно до ст.94 КПК України.

Посилання захисника на те, що в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так в ході судового розгляду встановлено, що винність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненому повністю підтверджується доказами, дослідженими місцевим судом під час судового розгляду, зокрема:

- показаннями даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , з яких вбачається, що станом на 03.10.2020 року ОСОБА_13 стала відома інформація щодо незаконного полювання у лісі у стороні села Пожіг. Останній, зібравши єгерську групу - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (з екології) та ОСОБА_18 (з Парку), всі вони поїхали туди неслужбовим автомобілем, але у форменному одязі. Приїхали близько 17 год, залишили автомобіль, почули гавкіт собак та два постріли. Пішли дорогою до села Пожіг, біля автомобіля залишився ОСОБА_19 . Дійшовши до села, повернули праворуч та побачили вим`яту автомобілями траву, пішли по дорозі виявили три автомобілі в лісі (десь через годину) білий «ВАЗ» - на поляні, синє «Renault» та жовте «Audi» - за кілька метрів від лісу. Почало вечоріти, вони зробили засідку, щоб виявити порушників. Десь за півгодини з лісу за метрів 100 вийшло чотири особи, коли вони підійшли ближче, побачили, що вони були з мисливськими рушницями (розчохленими) і в кожного на плечах був мішок. Підійшли та стали за метрів 40 від них на польовій стежці, познімали мішки (троє), поставили на землю, один з них залишився біля мішків, інші пішли далі. Один з чотирьох пішов з мішком до машини, як потім з`ясувалось ОСОБА_20 . Побачивши це, підійшли до ОСОБА_8 - саме він залишився біля мішків, який почав голосно говорити, напевно, щоб інші почули, що прийшли єгері. Біля нього залишився ОСОБА_14 , решта з метою затримати й інших до приїзду поліції, а саме ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , побігли до автомобіля «ВАЗ», а ОСОБА_23 до інших двох автомобілів. У той час чоловіки хлопнули дверима, один з них побіг у ліс, закривши собаку в машині «Audi» і зачохливши зброю, - це був ОСОБА_24 , інший - Хомич, вхопивши мішок з машини, побіг у ліс, рушницю залишив біля машини, по ходу хотів викинути мішка. Чоловіків вони не наздогнали. Вернулися назад, почали говорити з ОСОБА_8 , який вказав, що забили лося, і, якщо треба, покаже де. Він мав при собі пантронтаж на поясі з картеччю, кулями і дробами. Мішків до приїзду поліції не відкривали, та що там було не оглядали, але вони були просякнуті кров`ю. ОСОБА_25 у той час (десь за півгодини після виявлення осіб) зателефонував до поліції та до директора ОСОБА_26 . За деякий час прийшов ОСОБА_27 і почав просити якось вирішити ситуацію, вказавши, що ніхто там не полює без його дозволу. Під`їхав Лащ на єгерській машині, у багажник погрузили мішки і посадили ОСОБА_8 до машини. ОСОБА_7 заблудився, почав гукати з лісу, представник поліції Кіпень та ОСОБА_28 його знайшли і привели до місця, у нього була кров на одязі на спині. Опечатали мішки, передивилися м`ясо, також виявили мокру куртку та сліди крові в автомобілі Хомича, які він почав затирати. ОСОБА_29 виявили біля автомобілів «Renault» та «ВАЗ». Зброю чоловіки віддавали добровільно, вона була розряджена. Рушниці теж поклали в автомобіль ОСОБА_30 на переднє сидіння, та в багажник погрузили мішки. Далі працівники поліції все виявлене оглядали та описували, мішки перегрузили у поліцейський автомобіль. ОСОБА_25 з ОСОБА_31 та ОСОБА_28 залишилися ночувати там, щоб нічого не зникло та на світанку, пішовши стежкою, виявили залишки лося - шкіру, хребет, ребра, одне плече, пижі 16-го калібру, що пізніше описували працівники поліції, які все спакували в мішки та забрали. Голову не знайшли. Що це був саме лось у мішках, які несли чоловіки, зрозуміли з їх ваги (30-40 кг) та кількості м`яса. Ці мішки були просякнуті кров`ю. Полювання на лося давно заборонене. Користувачами угідь, де виявили порушення, було УТМР та це є територія ПЗФ. Документів про затримання вони не складали, однак давали вказівки чоловікам не залишати місце події до приїзду поліції;

- показаннями даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_32 в.о. директора НПП «Прип`ять-Стохід», який вказав, що 03.10.2020 року близько 19-20 год йому зателефонував мисливствознавець ОСОБА_13 та повідомив, що затримані особи, які здійснювали полювання, просив приїхати туди для вияснення меж території Парку. Приїхавши на місце протягом півгодини, на галявину, там було чотири чоловіки (із якого відомий був ОСОБА_33 , який працював у Парку, інших не знав та впізнав конкретно у судовому засіданні) та три автомобілі, декілька зав`язаних мішків (були мокрі). Також на місці були працівники лісової охорони - ОСОБА_13 , ОСОБА_34 (інших не знає), працівник Парку ОСОБА_18 та інспектор ОСОБА_28 . Викликали поліцію. Працівники поліції проводили слідчі дії мішки розв`язували, з`ясували, що там м`ясо, також було чотири рушниці, які було опечатано. На наступний день він направив працівників Парку, які разом з працівниками єгерської служби визначили місце скоєння порушення - ліс, це була територія ДП «Любешівагроліс» на той час, яка відносилась до НПП «Прип`ять-Стохід», а користувачами угідь була Любешівська районна громадська організація «УТМР», на ділянках встановлені відповідні знаки. Полювання, перебування з розчохленою мисливською зброєю там заборонено;

- показаннями даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_35 , з яких вбачається, що він у складі слідчо-оперативної групи як спеціаліст-криміналіст Любешівського ВП зі слідчим ОСОБА_36 виїхали на місце події. Приїхали до лісового масиву на галявину, де було чотири чоловіки та працівники єгерської служби, які вказали, що до них надійшло повідомлення про порушення правил полювання. Вони прибули на те місце і виявили там чотирьох чоловіків з рушницями (гладкоствольними, три з них з вертикальним розміщенням стволів) та мішками з м`ясом. Автомобілів було чотири, один лісової охорони, інші тих чоловіків. Був один мішок-рюкзак типу військового, та один чи два білих пакувальних мішки, іншого не пам`ятає. Два чи три були пакувальні, а один точно тряпчаний. Пам`ятає, що біля автомобіля, можливо, був один мішок, а де знаходилися чоловіки не може сказати. Також було дві собаки. Після чого проводився огляд місця події, а саме автомобілів, недалеко від лісового масиву (за метрів сто) свідок безпосередньо проводив зйомку, упаковував та опечатував разом зі слідчим речові докази і сліди можливого правопорушення. Під час огляду розпаковували мішки, які були вологі та просочені речовиною бурого кольору, всередині яких знаходилося м`ясо. Чоловіки на той момент не були затримані, про застосування сили ніхто не повідомляв. Одна з рушниць була в одному автомобілі, інші біля чоловіків. Перед пакуванням зброя оглядалась, можливо, був запах пороху, не пригадує. Чи була виявлена кров на речах чоловіків, не пам`ятає. Вилучене м`ясо забрала поліція. Також під час даного огляду та оглядів на наступний день у світлу пору доби були виявлені патрони, однак їх кількості та калібру не пам`ятає. На наступний день недалеко від місця події в лісі знайшли шкіру, у якій був дріб, а також пижі. На місці, де були виявлені чоловіки, були виявлені патрони. Скарг та зауважень до слідчих дій, наскільки пам`ятає, не було;

- показаннями даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_37 , з яких вбачається, що в жовтні 2020 року у складі СОГ Любешівського РВ виїздив по повідомленню про злочин до лісового масиву, де проводили огляд місця події по незаконному полюванню. Відповідно, вилучали продукти полювання м`ясо в мішках та в зелених рюкзаках, три транспортні засоби, які там перебували, мисливську зброю. На місці перебували працівники лісової охорони, які вказували про те, що затримали мисливців з продукцією полювання під час того, як вони виходили з лісу. Ці люди мисливці, теж були на місці по приїзду. Одяг, наскільки пригадує, не вилучався, крім однієї куртки камуфляжної, на якій були сліди рбк. Собаки були теж, дві чи три. Мішки з м`ясом опечатували та передавали на відповідальне зберігання підприємцю Шатилу для поміщення у промисловий холодильник. Наступного дня теж виїздили на місце, де виявили рештки лося. Це заболочена лісова місцевість недалеко від місця затримання осіб напередодні ввечері, розташоване більш у глибину лісового масиву. Всі знайдені рештки вилучались, шкіра, пам`ятає, була та рештки балістичного походження - дріб, набої. Будь яких зауважень не надходило та заяв чи скарг на дії лісової охорони теж не було;

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні незаконного полювання на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, на звірів, що занесені до Червоної книги України, за попередньою змовою групою осіб, підтверджується також іншими письмовими доказами, які були досліджені судом, а саме:

- протоколом огляду місця події від 03-04.10.2020 року з додатками;

- протоколом огляду речей від 04.10.2020 року з додатками, а саме м`яса та фрагментованих рештків лося (лапи, ребра, внутрішні органи, вуха, губа);

- протоколом огляду речей від 04.10.2020 року з додатками, а саме дозволу на зброю №377 від 23.12.1996 року на ім`я ОСОБА_7 , паперової контрольної картки обліку добутої дичини і порушень правил полювання серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення мисливця серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , паперової сезонної пільгової картки відстрілу хутрових звірів ПМО 100% серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , мисливсько-рибальського квитка № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , дозволу на зброю №960 від 01.11.2000 року на ім`я ОСОБА_38 , дозволу на зброю №371 від 12.04.2017 року на ім`я ОСОБА_8 , паперової сезонної пільгової картки відстрілу хутрових звірів ПМО 50% серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , паперової контрольної картки обліку добутої дичини і порушень правил полювання серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_8 , мисливсько-рибальського квитка № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду речей від 07.10.2020 року з додатками, а саме 2 чохлів від зброї, 4 патронів до гладко ствольної зброї 16-го калібру, 1 гільзи від патрона до гладко ствольної зброї 16-го калібру; камуфляжної куртки зеленого кольору, частково пошкодженого рюкзака світло-зеленого кольору, 2 патронажів;

- протоколом огляду речей від 28.10.2020 року з додатками, а саме транспортних засобів, які були вилучені при ОМП 03-04.10.2020 року;

- протоколом огляду речей від 07.10.2020 року з додатками, а саме 6 патронів до гладко ствольної зброї 16-го калібру, 7 патронів до гладко ствольної зброї 12-го калібру, патронажу з ремінцем та чохлом для ножа, рюкзака світло-зеленого кольору;

- висновком експерта №2.1-1261/20 від 22.01.2021 року з додатками, відповідно до якого у складі речовин сіро-чорного кольору, нашарування яких були наявні внутрішніх поверхнях каналів стволів (верхнього і нижнього), представлених на експертизу мисливських рушниць марок «ИЖ 27Е» (№ НОМЕР_2 ) та «ИЖ 27Е» (№Н15390) виявлено продукти пострілу (згоряння) бездимного пострілу. Постріли проводились набоями, які були споряджені пороховими зарядами на основі нітроцелюлозного одноосновного пороху;

- висновком судово-ветеринарної експертизи №318-12.04 від 30.06.2022 року, відповідно до якого представлені об`єкти на дослідження належать декільком тваринам одного біологічного виду, різного віку біологічного виду Лось звичайний. Виявлено множинні вогнепальні (кульові та дробові) пошкодження шкіри, кісток, легень;

- висновком експерта №79/і від 15.09.2023 року, відповідно до якого на представленій на дослідження куртці виявлені сліди крові, яка належить тварині виду «рогата худоба».

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що перебування обох обвинувачених та інших двох осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, в один час, в одному місці біля лісового масиву, при цьому кожен з учасників вказаної групи мали при собі знаряддя для мисливства рушниці, собак, набої та перебували з продукцією полювання - мішками та рюкзаками з м`ясом, які зафіксовані на фототаблицях до протоколу огляду місця події від 03-04.10.2020 року, підтверджують вчинення незаконного полювання за попередньою змовою групою осіб, як кваліфікуючу обставину вчинення інкримінованого обвинуваченням злочину. Вказане, крім того, підтверджується і наявністю транспортних засобів членів групи, які були розташовані поруч один з одним на місці, де відбулось затримання, а також інформацією, наданою операторами телекомунікації про з`єднання у період часу з 01.10.2020 року по 05.10.2020 року між номерами телефонів усіх учасників групи, напередодні вказаних в обвинуваченні обставин.

Тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не вчиняли даний злочин, є безпідставними та голослівними, оскільки спростовуються сукупністю досліджених місцевим судом доказів, зокрема показаннями вищевказаних свідків, які є послідовними та узгоджуються один з одним та наведеними письмовими доказами.

Наведені судом у вироку докази зібрані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, обґрунтовано визнані належними, достатніми та допустимими. Правильність висновків суду щодо наведених доказів у апеляційного суду сумнівів не викликає та не спростовується доводами апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

При оцінці доказів та доводів апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції показання вищевказаних свідків, вважає логічними, послідовними, такими, що не містять істотних суперечностей і такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Тому місцевий суд обґрунтовано прийняв їх до уваги, та визнав їх достовірними й такими, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційний суд не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків місцевого суду про доведеність вини обвинувачених та правильність кваліфікації його дій.

Незгода обвинувачених з оцінкою судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Апеляційний суд вважає, що за встановлених судом обставин, дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.248 КК України кваліфіковано правильно.

Також, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підлягає зміні, формулювання щодо ОСОБА_8 шляхом аналогічного виключення вказівки про здійснення саме ним відстрілу тварини, замінивши на формулювання про застосування останнім зброї зважаючи на те, що відповідно до висновку від 22.01.2021 року №2.1-1261/20 експертною установою хоч і встановлено, що на рушниці «ИЖ-27», № НОМЕР_1 , яка належить обвинуваченому ОСОБА_8 , наявні сліди пострілу та її належність до 16 калібру, як і набої та картечі у місці вчинення злочину, в тому числі, на шкірі лося, однак, доказів, які б ідентифікували, що саме постріл з його рушниці мав наслідком отвори на шкірі лося, а отже його відстріл - під час судового слідства не здобуто. Вказана зміна (уточнення) формулювання обвинувачення, яке знайшло своє підтвердження у підсумку розгляду кримінального провадження, не впливає на його кваліфікацію, а отже доводи прокурора в цій частині є безпідставними.

Є безпідставними доводи прокурора про м`яке покарання обвинуваченим з огляду на таке.

Призначаючи обвинуваченоим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, місцевий суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про їх осіб та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Так, місцевим судом взято до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Крім того, судом першої інстанції враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, обстановку, спосіб і місце його вчинення, конкретні обставини справи, наявність шкоди та її розміру, завданої злочином, яка обвинуваченими не відшкодована, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, яку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен зокрема, не визнали, обставини, що характеризують поведінку обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останніх після вчинення кримінального правопорушення.

Також місцевим судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, кожен зокрема, раніше не судимі, документальні дані про звернення їх за психіатричною та наркологічною допомогою відсутні. Відповідно до висновків, викладених у досудових доповідях про обвинувачених у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, відділ з питань пробації вважає, що виправлення вказаних осіб можливе без обмеження або позбавлення волі.

На підставі вказаних обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.248 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та призначенням додаткового покарання, а саме позбавлення права займатися полюванням строком на 2 роки.

Призначене місцевим судом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення і на думку суду апеляційної інстанції повністю відповідає меті й принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке в даному випадку є адекватним характеру вчинених обвинуваченими дій, їх небезпечності та даними про осіб винних.

Таке покарання, на думку суду апеляційної інстанції, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчиненню ними нових кримінальних правопорушень.

Однак, є обґрунтованими доводи прокурора в частині вирішення процесуальних витрат з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, передбачено, що у резолютивній частині вироку, сере іншого, зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених. При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Оскільки кримінально правопорушення, передбачене ч.2 ст.248 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили за попередньою змовою групою осіб, тому необхідно пропорційно стягнути з обвинувачених загальної суми процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів для проведення п`яти експертиз, загальна сума яких становить 19702, 42 грн., тобто по 9851,21 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Любешівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині вирішення процесуальних витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз по загальної суми, а саме по 9851, 21 гривні з кожного.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: