Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4577/25
Провадження № 1-в/279/431/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ "Коростенська виправна колонія (№ 71)" ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Коростені клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

30 травня 2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтовано тим, що 21.09.2023 року Корольовським районним судом міста Житомира ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєні кримінальних правопорушень та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. На теперішній час засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в ДУ «Коростенська ВК № 71» та відбув понад 2/3 визначеного судом покарання встановленого вироком Корольовського PC, від 2L09.2023 року, а саме понад 5 років та 4 місяці (на теперішній час ОСОБА_5 відбув 6 років та 4 місяці). За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується добре та має добру поведінку, режим відбування покарання не порушує, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається. Також захисник звертає увагу, що 12.12.2024 Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) було ухвалено рішення у справі «CASE OF DIDYK AND OTHERS v. UKRAINE (Дідик та інші проти України), (Заявник - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Заява № 22579/23, дата подачі заяви -16.05.2023 року). Вказаним рішенням ЄСПЛ констатував, що ОСОБА_5 з період часу з 29.01.2019 року та до дати винесення судом рішення (29.09.2022 року) утримувався в нелюдських умовах ДУ «Житомирська УВП № 8».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2025 року розгляд клопотання переданий судді ОСОБА_1 та призначений на 11:30 годин 11.08.2025 року. Про час та місце розгляду подання установа виконання покарань, прокурор, засуджений, захисник належним чином повідомлені.

Захисник ОСОБА_6 просив розглянути клопотання без його участі та за обов`язкової участі ОСОБА_5 .

Представник установи відбування покарань надав суду копії судових рішень, за якими засуджений відбуває наразі покарання, витяг з протоколу № 14 засідання комісії ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)» від 30.07.2025 року; висновок щодо ступеня виправлення засудженого; довідку про заохочення та стягнення щодо ОСОБА_5 ; довідку по особовій справі засудженого; психологічну характеристику та характеристику на засудженого; заяву неможливість, на думку представника установи, звільнення засудженого умовно-достроково, оскільки він не довів своє виправлення.

Прокурор в судове засідання з`явився, заперечив щодо наявності підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки останній має непогашену судимість, що свідчить про те, що на час розгляду справи ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема п.2 ч.1 ст.537 цього кодексу.

Заслухавши доводи учасників провадження, розглянувши клопотання, дослідивши копії матеріалів з особової справи засудженого, які надійшли з установи відбування покарань, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Частиною 3 цієї статті встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

За змістом ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього строку відбуття покарання, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, вирішальним є не факт відбуття засудженим певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)» на виконання вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 21.08.2023, зміненого ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10.01.2024 року, за яким він визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст.152, ч.1 ст.129, ч.1 ст.187 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Початок строку відбування покарання 27.11.2020, кінець строку 27.11.2027 р.

У силу ст.12 КК України злочини, за який засуджений ОСОБА_5 є умисними тяжкими злочинами. Згідно з п.2 ч. 3 ст.81 КК України однією з умов для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття 2/3 частини призначеного судом покарання.

Згідно довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_5 прибув до Коростенської ВК (№71) з Житомирської УВП (№ 8)» 07.02.2024 року. Станом на 08.08.2025 року ним відбуто 4 роки 8 місяців.

ВІдповідно до характеристики на засудженого, затвердженої начальником ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)» ОСОБА_5 за період з 08.07.2024 по 07.04.2025 року мав 4 подяки за виконання покладених на нього обов`язків та додержань правил поведінки; за період з 15.02.2024 по 18.04.2025 року мав 2 стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарань (по 7 діб ДІЗО), засуджений не готовий змінювати своє життя після звільнення, не бере участі у програмах та заходах, займається за колекційною програмою «Підтримка родинних зв`язків» та програмою диференційованого виховання впливу «Духовне відродження» шляхом відвідування церкви при установі. У виправній колонії працевлаштований в господарській обслузі, ставлення до праці задовільне.

За висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 за визначеними критеріями «ставлення до скоєного кримінального правопорушення» «ставлення до праці» зазначено, що засуджений вважає , що з ним вчинили несправедливо та звинувачує інших у скоєному, виправдовується з ненавистю до суспільства або окремих людей, засуджений працевлаштований або виявляє активне бажання працювати, володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як «середній». З урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики засудженого, результатів індивідуально-виховної роботи адміністрацією установи відбування покарань надано висновок, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Відповідно до протоколу № 14 засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання від 30.07.2025 року за результатами розгляду матеріалів особової справи ОСОБА_5 комісія вирішила не направляти матеріали в суд з питань умовно-дострокового звільнення , так як засуджений не довів свого виправлення (рішення прийнято одноголосно).

Статтею 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язком суду, а залежить від переконаності суду в тому, що засуджений довів своє виправлення та цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Дослідивши матеріали з особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не має усіх необхідних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, оскільки дослідженими матеріалами не підтверджується факт виправлення засудженого на теперішній час, а також не доведено, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, який призначено за вироком суду.

Посилання захисника на рішення у справі «CASE OF DIDYK AND OTHERS v. UKRAINE (Дідик та інші проти України), (Заявник - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Заява № 22579/23, дата подачі заяви -16.05.2023 року), яким ЄСПЛ констатував, що ОСОБА_5 з період часу з 29.01.2019 року та до дати винесення судом рішення (29.09.2022 року) утримувався в нелюдських умовах ДУ «Житомирська УВП № 8», не є умовою для застосування інституту звільнення від покарання та його відбування, зокрема в силу ст.81 КК України не визнані законодавцем умовами, з урахуванням яких особа може бути звільнена умовно-достроково від відбування покарання. Крім того, за незадовільні умови утримання в установі виконання покарань засуджений отримав справедливу сатисфакцію, ці обставини не стосуються періоду відбування покарання в ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)», де наразі утримується ОСОБА_5 , який за нетривалий проміжок часу відбування покарання двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, одне зі стягнень 18.04.2025 року не погашене в силу ч. 41 ст.134 Кримінально-виконавчого кодексу України та достроково не знято.

З урахуванням викладеного, клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 21.08.2023 року, зміненого ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10.01.2024 року на підставі ст. 81 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим протягом того ж строку з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1