Справа № 449/436/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000071 від 14.03.2025 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, жителя АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 14 березня 2025 року, близько 12.00 год., знаходячись в кварталі №25 віділі №5 Романівського лісництва Львівського надлісництва філії Карпатський лісовий офіс ДП Ліси України, яке знаходиться поблизу с. Підгородище Львівського району Львівської області, на території якого розсташований ландшафтний заказник місцевого значення Романівський, що відноситься до природно-заповідного фонду України, де порушуючи встановлений порядок проведення рубки деревини, незаконно, умисно, за допомогою ручної пили, вчинив самовільну рубку одного дерева породи граб, не маючи на це жодних дозвільних документів, після чого був виявлений майстром лісу Романівського лісництва ОСОБА_6 , сума шкоди становить 2 672,06 грн.

Свою вину у скоєному злочині ОСОБА_4 визнав повністю та пояснив, що дійсно 14 березня 2025 року в с. Підгородище зрізав пилою одне дерево, для опалювання, у вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Від представника потерпілої сторони надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, проте суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконній порубці дерев на території природно-заповідного фонду доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.246 КК України.

Згідно вимоги по Україні, характеристики виданої Перемишлянської міської ради Львівської області, відповіді КП Перемишлянська центральна районна лікарня, встановлено, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на Д обліку в психіатричному кабінеті перебуває, по місцю проживання скарг чи зауважень зі сторони Перемишлянської міської ради до ОСОБА_4 немає.

Квитанцією №36 від 21.03.2025 року, стверджено, що ОСОБА_4 оплатив 2672,10 грн. шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивної характеристики по місцю проживання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до не тяжкого злочину. Як пом`якшуючу його вину обставину, суд визнає - щире каяття у вчиненому та активне сприяння встановленню дійсних обставин по справі. Обтяжуючих обставин покарання суд не знаходить. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 років обмеження волі із звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, що передбачено санкцією частини статті, по якій він обвинувачується і така міра покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від від 19.03.2025 року -накладено арешт на майно, а саме: деревину породи граб у кількості одного стовбура діаметром при зрізі 8 см, які передано на зберігання на територію Романівського лісництва, що у АДРЕСА_2 та ручну пилу, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, що в м. Перемишляни, вул. Галицька, 29 Львівської області.

Питання про речові докази повинно бути вирішене за правилами ст.100 КПК України, відповідно до якої їх залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.246 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від від 19.03.2025 року.

Речовий доказ - ручну пилу конфіскувати.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1