Провадження № 1-кп/742/56/25
Єдиний унікальний № 742/5622/23
ВИРОК

іменем України

07 серпня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001326 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України,

У С Т А Н О В И В:

17 вересня 2023 року о 20 год. 44 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що надані ним у відповідні органи відомості не відповідають дійсності, будучи у встановленому законом порядку попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину згідно ст. 383 КК України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив слідчого Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, шляхом прийняття заяви слідчим від ОСОБА_4 , яка слугувала підставою для подальшого внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань наступного змісту, де зазначив: «Прошу Вас притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , котрий викрав мій мобільний телефон марки Тесnо Spark GA 2022 (KG 5m) 2/32 Gb NFC Atlantik Blue, під час того як ми випивали спиртні напої за адресою АДРЕСА_2 ».

Після подання вказаної заяви відомості про факт скоєного правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?0001326 від 26.09.2023 за ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким, та розпочато досудове розслідування, в ході якого встановлено, що крадіжку ОСОБА_6 не здійснював, а мобільний телефон після спільної домовленості між ними було здано до ломбарду «Ломбард 24 «ТОВ Афінаж ЛТД» і Компанія» у м. Прилуки, вул. Київська, 172, для купівлі спиртних напоїв та подальшого їх вживання.

Вказаними діями, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи у тяжкому злочині, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.383 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.09.2023 в період з 09 год. 12 хв. по 09 год. 21 хв., перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , перебуваючи в статусі потерпілого у кримінальному провадженні N?0001286, розпочатого за ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, під час проведення допиту потерпілого, будучи попередженим, згідно ст.384 КК України за завідомо неправдиве показання, діючи умисно, усвідомлюючи настання бажаних наслідків, надав завідомо неправдиві показання. У подальшому, проведеним досудовим розслідуванням вище зазначеного кримінального провадження, за фактом викрадення ОСОБА_6 , його мобільного телефону марки Tecno Spark GA 2022 (KG 5m) 2/32 Gb NFC Atlantik Blue, за адресою АДРЕСА_2 », було встановлено що це не відповідало дійсності.

Вказаними діями, які виразились у завідомо неправдивому показанні потерпілого, надане органу, що здійснює досудове розслідування, поєднаного з обвинуваченням особи у тяжкому злочині, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даних кримінальних правопорушень. Щиро кається в скоєному, просив суд суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доказаною, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.383 КК України, тобто у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи у тяжкому злочині та за ч.2 ст.384 КК України, у завідомо неправдивому показанні потерпілого, надане органу який здійснює досудове розслідування, поєднаного з обвинуваченням особи у тяжкому злочині.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є нетяжкими злочинами, вчинив їх умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 27.09.2023 за №378, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 27.09.2023 за №585, на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався, неодруженого, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують таке, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень за ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, у виді позбавлення волі у межах санкцій даних статей, та за правилами ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд, враховуючи позицію прокурора, який вважає що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_4 є можливим застосувати статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Аргументи сторони захисту щодо можливості призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж зазначене в санкції кримінально-правової норми на підставі ст.69 КК України, суд вважає не переконливими, оскільки таке призначення можливе лише в тому випадку, коли встановлені у справі обставини (з урахуванням даних про особу) у своїй сукупності настільки істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винуватому навіть мінімального покарання в межах санкції статті було би явно несправедливим, проте таких обставин судом встановлено не було.

За досліджених характеризуючих особу даних, з урахуванням показань обвинуваченого в судовому засіданні та конкретних обставин справи, контраргументів сторін кримінального провадження щодо виду та міри покарання, суд приходить до висновку про неможливість в конкретному випадку застосувати положення ст.69 КК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.383 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.384 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

- відеозапис події від 13.09.2023 вилучений з камер відеоспостереження у приміщенні «Ломбарду 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і компанія» на DVD-R диску залишити в матеріалах кримінального провадження;

- оригінал витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування кримінального провадження №0001286; оригінал рапорту чергового Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про отримання повідомлення на лінію «102» за заявником ОСОБА_4 ; оригінал протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; оригінал протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 ; оригінал протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_4 ; оригінал допиту свідка ОСОБА_6 ; оригінал рапорту о/у ВКП Прилуцького ВРП ОСОБА_7 від 26.09.2023 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8