Справа № 308/313/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/730/24 за апеляційною скаргою з доповненнями захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 , в інтересах якого діє захисник-адвокат ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру - відмовлено повністю.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 01.10.2024 адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на повідомлення про підозру.

Скарга обґрунтована тим, що складене 29.07.2024 прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України в умисному використанні службовою особою свого службового становища, вчинене всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб та з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки, є необґрунтованим.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що під час складення, підписання та вручення повідомлення про підозру у відповідному кримінальному провадженні були дотримані вимоги глави 22 та ст. 481 КПК України в частині виконання відповідних процесуальних формальностей.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, оскільки слідчий суддя не дав оцінку жодному доводу та доказу, наданому захисником, фактично проігнорувавши клопотання про скасування повідомлення про підозру. Вважає, що вручене прокурором повідомлення про підозру має бути скасоване, оскільки підозра є очевидно необґрунтованою достатніми доказами та по більшій мірі є надуманою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_6 .

У доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 вказала, що слідчий та прокурор порушуючи вимоги щодо повного, всебічного та неупередженого розслідування та дослідження обставин кримінального провадження, проігнорували наявні докази на користь ОСОБА_6 та до вручення підозри усунулись від отримання з ГУ ДПС у Закарпатській області інформації про відсутність у ТОВ «Світ Фрукту» заборгованості зі сплати податку на прибуток за операціями з ФОП ОСОБА_8 , Фоп ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 за період з 01.01.2021 по 31.09.2021. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу з доповненнями до неї, задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі та доповненні до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді дає підстави зазначити про те, що вказане судове рішення вищевикладеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає не в повному обсязі з огляду на наступне.

Вимоги ч. 2 ст. 309 КПК України передбачають, що під час досудового розслідування також може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Як з`ясовано, - Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 364 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні за №0000001 від 03.01.2024 складено прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 29 липня 2024 року.

За результатами зібраних доказів у даному кримінальному провадженні, 29 липня 2024 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.3 ст. 36 ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 364 КК України, тобто в умисному використанні службовою особою службового становища, вчиненому всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб та з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки.

Чинний кримінальний процесуальний закон не містить нормативного визначення терміну «повідомлення про підозру», натомість, системний аналіз положень КПК України дає підстави стверджувати про те, що повідомлення про підозру одне із важливих процесуальних рішень у кримінальному провадженні, констатація факту наявності достатніх підстав («поза розумним сумнівом») вважати обґрунтованим припущення, що особа вчинила кримінальне правопорушення на підставі наявних доказів.

Незважаючи на важливість критерію обґрунтованості підозри, визначення вказаного терміну в національному кримінальному процесуальному законодавстві відсутнє.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Проаналізувавши зміст повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, колегія суддів зауважує на тому, що слідчим суддею було встановлено, що під час складення, підписання та вручення повідомлення про підозру у відповідному кримінальному провадженні були дотримані вимоги глави 22 та ст. 481 КПК України в частині виконання відповідних процесуальних формальностей.

Проте, дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 не були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права не можна вважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

В ході апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи апелянта, що на момент складення повідомлення про підозру у сторони обвинувачення були відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з відсутністю будь-яких збитків та інші обставини.

За час, що минув з моменту вручення повідомлення про підозру, доказів, які б доводили факт злочину та вину підозрюваного не здобуто.

З повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді в період з 22.12.2020 по липень 2022 року на посаді головного державного ревізора - інспектора з відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС в Закарпатській області, під час проведення документальної позапланової документальної перевірки ТОВ «Світ Фрукту», діючи умисно за попередньою змовою з групою осіб із заступником начальника відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб та перевірок податкових агентів управління податкового аудиту ГУ ДПС в Закарпатській ОСОБА_14 та головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС в Закарпатській ОСОБА_15 з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Світ Фрукту» в інтересах останнього використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби не здійснив проведення зустрічних звірок з контрагентами шляхом ненаправлена відповідних запитів з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків, внаслідок чого охоронюваним державним інтересам спричинено шкоду, що виразилась у ненадходженні до державного бюджету грошових зобов?язань за період 01.01.2021 по 31.09.2012 на загальну суму 2 790 019, 00 грн. податкових зобов?язань від ТОВ «Світ Фрукту».

На переконання апеляційного суду наведені прокурором обставини у повідомленні про підозру є такими, що не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються залученими підозрюваним доказами.

ОСОБА_6 , звернувшись зі скаргою вказував на необґрунтованість складеного 29.07.2024 прокурором повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, та пояснив, що на момент складення повідомлення про підозру у сторони обвинувачення були відсутні достатні докази для його підозри у вчиненні кримінального правопорушення у зв`язку з відсутністю будь-яких збитків.

Згідно посадової інструкції державного службовця ОСОБА_6 , яка затверджена начальником ГУ ДПС у Закарпатської області ОСОБА_16 від 30.12.2020 було покладено посадові обов`язки, серед яких немає ні проведення зустрічних перевірок, ні направлення запитів, ні перевірка податку на прибуток, мета даної посади це здійснення контролю за валютними операціями, своєчасністю проведення розрахунків у сфері ЗЕД. Саме тому серед посадових обов`язків вбачається такі як: проведення документальних перевірок з питань валютного контролю, контролю за своєчасністю проведення розрахунків у сфері ЗЕД, застосування штрафних санкцій - пені у сфері ЗЕД, за порушення вимог чинного валютного законодавства при здійсненні експортно-імпортних операцій, проведення роботи щодо виявлення фактів ведення нерезидентом господарської діяльності через постійне представництво на території України без взяття на податковий облік, проведення документальних перевірок дотримання вимог платниками податків - фінансовими установами та представництвами нерезидентів вимог податкового, валютного та іншого законодавства, що відносяться до компетенції Відділу, забезпечення достовірного та своєчасного відображення звітніх показників, діяльності в інформаційних системах, документування результатів перевірок на кожному етапі проведення, ут.ч. за допомогою підсистеми „Паспорт перевірки IC „Податковий блок, з метою формування оперативних звітних показників.

Твердження, що ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби не здійснив проведення зустрічних звірок з контрагентами резидентами шляхом направлення відповідних запитів з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків необґрунтоване, адже використання службового становища всупереч інтересам держави не можливе, коли службовим становищем не передбачені такі повноваження, адже ОСОБА_6 перевіряв лише зовнішньо-економічні операції у сфері ЗЕД.

Із пояснень директора ТОВ «Світ Фрукту» ОСОБА_17 від 07.07.2024 року та бухгалтера ОСОБА_18 від 15.07.2024 року, які наявні в матеріалах кримінального провадження слідує, що підприємством подано уточнюючу декларацію за 1-3 квартал 2021 року та сплачено податок на прибуток за операціями з ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 на суму близько 2,7 млн. грн.

Апеляційний суд звертає увагу, що на момент вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, стороні слідства та обвинувачення було відомо про відсутність заборгованості з податку на прибуток, а отже і відсутність ненадходження до бюджету коштів, а відтак, і відсутність тяжких наслідків як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В подальшому на підтвердження даних обставин сторона обвинувачення отримала лист ТОВ «Світ Фрукту» до податкового органу про подання уточнюючої податкової декларації, який був зареєстрований 12.06.2024 року за № 14665/6/04, саму уточнюючу податкову декларацію.

20.08.2024 року директор ТОВ «Світ Фрукту» ОСОБА_17 у відповідь на запит прокурора від 02.08.2024 року за № 31-1442-24 надав аналогічні роздруківки вищевказаних документів.

Висновком експерта № 1149/09/2024 від 06.09.2024 року, складеним на замовлення сторони захисту за результатами проведення економічної експертизи встановлено наступне: 1. За результатами проведеного дослідження в рамках наданих документів встановлено, що за даними податкової звітності та листуванням з податковим органом документально підтверджується станом на 26.08.2024 року самостійне нарахування та сплата до бюджету ТОВ «Світ Фрукту» податку на прибуток у сумі 2 790 019 грн. внаслідок коригування звітності за операціями з ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 за період з 01.01.2021 року по 31.09.2021 року.

2. За результатами проведеного дослідження в рамках наданих документів встановлено, що за даними податкової звітності та листуванням з податковим органом документально не підтверджується станом на 26.08.2024 року недоплата ТОВ «Світ Фрукту» податку на прибуток у сумі 2 790 019 грн. внаслідок врахування у витратах операцій з ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 ,ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 за період з 01.01.2021 року по 31.09.2021 року.

3. За результатами проведеного дослідження в рамках наданих документів встановлено, що за даними податкової звітності та листуванням з податковим органом документально підтверджується станом на 29.08.2024 року неврахування ТОВ «Світ Фрукту» операцій з ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 у витратах на загальну суму 15 500 111 грн. при визначенні та сплаті Товариством податку на прибуток у розмірі 2 790 019 грн. за період з 01.01.2021 року по 31.09.2021 року.

Згідно з Листом ГУ ДПС у Закарпатській області № 11964/6Адв./07-16-24-06-06 від 15.08.2024 р. до адвоката ОСОБА_19 зазначено, що «…станом на 29.07.2024 у СГД «Світ фрукту» (), відповідно до інтегрованої картки платника відсутня заборгованість з податку на прибуток в сумі 2 790 019 гривень».

Таким чином, відповідно до Листа ГУ ДПС у Закарпатській області № 11964/6Адв./07-16-24-06-06 від 15.08.2024 р. заборгованість ТОВ «Світ Фрукту» по сплаті податку на прибуток у сумі 2 790 019,00 грн. станом на 29.07.2024 р. (дата повідомлення про підозру) відсутня.

Поряд з цим органом досудового розслідування не здобуто доказів умисного, корупційного характеру злочину, його вчинення в інтересах ТОВ «Світ Фрукту», а також попередньої змови ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

Тому сформульована підозра ОСОБА_6 в умисному використанні службовою особою службового становища, вчиненому всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб та з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки, є безпідставною.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особі у вчиненні кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК ця особа підлягає відповідальності.

Проте, слідчий суддя повинен був перевірити, чи не володіють сторони кримінального провадження доказами, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є принциповим питанням при розгляді скарги на повідомлення про підозру в частині вирішення питання щодо обґрунтованості самої підозри.

Апеляційний суд звертає увагу, що ухвала слідчого судді від 11.10.2024 в порушення приписів ч. 4 ст. 370 КПК України щодо вмотивованості судового рішення, а також вимог п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України щодо змісту мотивувальної частини ухвали, не містить жодних оцінки наданих стороною захисту доказів, а також мотивів, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

Слідчий суддя не виконав вимоги ст. 276 та п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, які передбачають перевірку наявності достатніх підстав (доказів) для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а також факту події правопорушення. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в умисному використанні службовою особою службового становища, вчинене всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб та з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України. Відповідно до примітки 4 до ст. 364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364 -367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Отже, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є злочином з матеріальним складом, об`єктивна сторона якого включає три обов`язкові елементи: 1) діяння, 2) наслідки у вигляді тяжких наслідків; 3) причинний зв`язок між зазначеним діянням та його наслідками. Наслідком даного злочину може бути лише пряма дійсна реальна майнова шкода.

Додані до скарги докази, а також досліджені судом матеріали кримінального провадження беззаперечно вказують на сплату ТОВ «Світ Фрукту» податкових зобов`язань, що вказує на відсутність прямої дійсної реальної майнової шкоди для державного бюджету, а тому на момент повідомлення ОСОБА_6 про підозру відсутні тяжкі наслідки як обов`язковий елемента об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Також апеляційний суд бере до уваги те, що потерпілого до участі у даному кримінальному провадженні не залучено та цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Частина 1 ст. 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладає на слідчого та прокурора.

Стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення час у, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру зазначається у письмовому повідомленні про підозру (п. 6 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Проте, у повідомленні про підозру не зазначено обставин (часу, місця та способу) надання директором Товариства ОСОБА_17 «прохань» не проводити зустрічні звірки з контрагентами підприємства, а також кому саме з працівників контролюючого органу такі «прохання» були адресовані.

Отже, доводи скарги, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в контексті стандарту «достатніх підстав (доказів)» з розумною достатністю та вірогідністю виключають обґрунтованість повідомлення ОСОБА_6 про підозру, відсутність події злочину як такої та вказують на здійснення повідомлення про підозру за відсутності визначених п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України підстав.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги із посиланням на законність змісту оголошеної підозри і дотримання процедури вручення судом не приймаються до уваги, оскільки положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України та ч. 2 ст. 309 КПК України передбачається можливість оскарження законності повідомлення прокурора, слідчого про підозру, але не процедури його вручення.

Чинний КПК не передбачає окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування контролювати вручення повідомлення про підозру, як окремого процесуального документу.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що станом на 07.05.2025, у суді першої інстанції попередній розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 03.01.2024 до ЄРДР за №0000001 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, не відбувся і наразі судовий розгляд зазначеного кримінального провадження не розпочато.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України не відповідає вимогам ст. 276 КПК України, оскільки, відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, а повідомлення про підозру скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу з доповненнями до неї захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2024 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 , в інтересах якого діє захисник-адвокат ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру, відмовлено повністю, задовольнити.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.07.2024 року, складене прокурором відділу процесуального керівництва у кримільних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 в кримінальному проваджені №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28-ч.2 ст.364 КК України, скасувати.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні №0000001 вчинити дії щодо виключення з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному проваджені № 0000001 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28-ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді