Провадження №1-кс/523/5125/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси в порядку ст.ст. 303-307 КПК України надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про закриття кримінального провадження №0000330 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що ОСОБА_4 скаржиться на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про закриття кримінального провадження №0000330 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, вважає її передчасною та невмотивованою.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, надав суду письмові заперечення, в яких повідомляє, що провадження було закрито на підставі відсутності складу кримінального правопорушення, після проведення експертного дослідження, з якого вбачається, що ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження через власні неправомірні дії, не може набувати статусу потерпілої у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні на запитання суду ОСОБА_4 підтвердила, що її не було визнано потерпілою, що вона оскаржує постанову про закриття кримінального провадження як свідок.

Відповідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно із положенням ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на дізнавача, слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення прокурора або слідчого:

- бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

- рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

- рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

- рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

- рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

- рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

- рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

- рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

- рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

- повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

- відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення прокурора або слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Відповідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, суд, враховуючи, що згідно пояснень заявника та слідчого, аналізу матеріалів досудового розслідування, доданих до скарги, приходить до висновку, що ОСОБА_4 не є потерпілою у кримінальному провадженні, тому скарга підлягає поверенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про закриття кримінального провадження №0000330 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 діб.

Слідчий суддя Пересипського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1