Справа № 490/1223/23
Номер провадження:1-кп/521/649/25
У Х В А Л А

15 липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16.11.2022 року за № 0005565, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Хаджибейському районному суді міста Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 190 КК України.

Згідно зміненого обвинувального акту вбачається наступне.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він будучи неодноразово судимим за вчинення умисних та корисливих злочинів, востаннє 11.06.2021 Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, судимості у встановленому законом порядку не знято і не погашено, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 11.11.2022, близько 14:00 год. перебуваючи на перехресті вулиць Дружби і Перекопської, поруч з будівлею Херсонської регіональної дирекції радіо-мовлення «Скіфія», що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 10, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, шляхом обману, викликавши у потерпілих переконаність у тому, що він є військовим, наказав їм пройти з ним для перевірки документів до входу в адміністративне приміщення колишньої ВК № 61 та КВІ Херсонської області за адресою: м. Херсон вул. Дружби 4, після чого завів потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у приміщення холу ВК № 61 (вхід зі сторони вул. Дружби), де на його вимогу потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передав 2 мобільні телефони: марки «NОКІА» модель «1112» IMEI: НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-22/9891-ТВ від 02.12.2022 становить 273 грн. 00 коп. та марки «NOKIA» модель «130 Dual SIM» ІМЕI: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115- 22/9891-ТВ від 02.12.2022 становить 300 грн. 00 коп. Вказані мобільні телефони ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 573 грн. 00 коп.

Крім того, ОСОБА_6 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння у вигляді порушення права особи на волю, честь та гідність, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання 11.11.2022, близько 14:15 год. перебуваючи у приміщенні холу колишньої ВК № 61 (вхід зі сторони вул. Дружби, 4 в м. Херсоні), шляхом обману потерпілої ОСОБА_9 , викликавши у неї переконаність у тому, що він є військовим, під приводим перевірки документів, застосовуючи фізичну силу, що виразилось у хапанні за одяг та штовханні потерпілої перед собою, потягнув ОСОБА_9 у глиб коридору приміщень колишньої ВК № 61 в м. Херсоні, провів через територію колонії, завів до камерного приміщення (камери) № 1, розташованої на другому поверсі дисциплінарного ізолятора ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», де утримував, проти її волі, оскільки потерпіла не мала змоги вільно залишити її через те, що він зачиняв приміщення камери, протягом часу перебування у камері погрожував фізичною розправою та вбивством, демонстрував свою психологічну та фізичну перевагу, наносив потерпілій тілесні ушкодження, повністю роздягнув, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, утримував у холодному неосвітленому приміщенні повністю роздягнутою без їжі та води кілька годин, у виснажливих для людського організму умовах, чим спричинив потерпілій фізичні страждання, після чого, близько 17:00 год. 11.11.2022 вивів потерпілу до внутрішнього двору території ДУ «Херсонський СІЗО» де і залишив. Таким чином ОСОБА_6 насильно утримував потерпілу ОСОБА_9 у період часу з 14:15 год. до 17:00 год. 11.11.2022 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) у камерному приміщенні (камері) №1 розташованої на другому поверсі дисциплінарного ізолятора ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», за адресою: м. Херсон, вул. Дружби, 4, чим позбавив її можливості самостійно обирати місце свого знаходження та свободи переміщення.

Крім того, ОСОБА_6 11.11.2022 в період часу з 14:15 год. по 17:00 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у камерному приміщенні (камері) №1, розташованому на другому поверсі дисциплінарного ізолятора ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» за адресою: м. Херсон, вул. Дружби, 4, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним та неприроднім способом, достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не давала згоду на статевий акт, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у вигляді порушення статевої свободи та статевої недоторканості потерпілої та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , маючи на меті залякати ОСОБА_9 та таким чином подолати її опір, застосував відносно останньої фізичне насильство, а саме наніс більше двох ударів рукою в область обличчя та спини потерпілої, чим відповідно до висновку судово-медичної експертизи №188 від 22.11.2022 спричинив тілесні ушкодження у вигляді синцю, садна обличчя зліва, садна спини у ділянці попереку, які виникли від травматичних дій тупими предметами та відносяться до легких тілесних ушкоджень. У подальшому ОСОБА_6 , розуміючи, що своїми попередніми діями повністю подолав будь-який супротив з боку ОСОБА_9 , яка не мала можливості чинити опір та була вимушена підкоритись будь-яким його вимогам внаслідок загрози її життю, погрожуючи потерпілій розправою, силоміць частково самостійно роздягнув потерпілу, після чого під загрозою вбивства, яку потерпіла сприймала як реальну, наказав зняти одяг, що залишився на ній, після чого з використанням своїх геніталій вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним та вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_9 , чим задовольнив свою статеву пристрасть природним та неприродним способом.

Після завершення вчинення дій сексуального характеру ОСОБА_6 близько 17:00 год. 11.11.2022 вивів потерпілу до внутрішнього двору території ДУ «Херсонський СІЗО» де її залишив.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України у зв`язку з декриміналізацією.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечував проти клопотання.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про можливість задоволення заявленого клопотання. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 крім іншого обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Сума грошових коштів, якими заволодів обвинувачений, шляхом обману щодо майна потерпілого становить 273, 00 грн., та 300,00 грн.

Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» збільшено поріг для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Положеннями частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином (крадіжкою, шахрайством, привласненням чи розтратою чужого майна) меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2022 року кримінальна відповідальність настає за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, якщо вартість такого майна, на момент вчинення правопорушення, перевищує 2481 гривень.

Звертаючись до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з декриміналізацією, сторони кримінального провадження покликаються саме на цю норму, мотивуючи свої доводи тим, що вартість заподіяної шкоди, щодо кожного потерпілого, є меншою за 2481 гривень.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до частин 2,3 статті 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

У свою чергу частиною 1 статті 5 КК України визначено що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При вирішені даного клопотання, суд враховує позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду 13 січня 2021 року у справі №0306/7567/12, відповідно до якої за загальними правилами злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочинні і скоєні після втрати цією нормою. Якщо новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Закриття кримінального провадження з указаної підстави є обов`язком, а не правом суду.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено що кримінальне провадження закривається вразі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Ухвала про закриття кримінального провадження постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтю 479-2 КПК України.

Частиною 3 статті 479-2 КПК України визначено якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пункту 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_11 , у зв`язку декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», перестало бути кримінально караним, тому суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього за ч.2 ст. 190 КК України з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_6 який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.190 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлено.

За вказаним епізодом за ч.2 ст. 190 КК України проведено судово товарознавчу експертизу № СЕ-19/115-22/9891-ТВ від 02.12.2022 у розмірі 2265,36 грн..

Судові витрати на проведення вказаної експертизи, в зв`язку із закриттям кримінального провадження необхідно віднести на рахунок держави.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 152 КК України.

Судові витрати пов`язані із залученням експерта віднести на рахунок держави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3