Єдиний унікальний номер: 379/739/25
Провадження № 1-кс/379/195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000109 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України про відібрання біологічних зразків примусово у підозрюваного ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

21.05.2025 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000109 внесеному до ЄРДР 23.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України, про відібрання біологічних зразків примусово у підозрюваного ОСОБА_5 таких як букальний епітелій для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.04.2025, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на знищення майна, що належить працівникові правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням службових обов`язків вказаним працівником. Для вчинення вказаних дій ОСОБА_5 залучив раніше знайомого йому ОСОБА_6 , з яким домовився про спільне вчинення кримінального правопорушення.

22.04.2025 в період часу з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 в місцях роздрібної торгівлі придбали побутові товари та паливно-мастильні матеріали для подальшого виготовлення саморобного запалювального пристосування на основі легкозаймистої суміші. Після чого, громадським транспортом виїхали до місця проживання працівника правоохоронного органу заступника командира 8 взводу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

23.05.2025 близько 04 год. 00. в лісосмузі селища Ставище Білоцерківського району Київської області ОСОБА_5 , діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шляхом поєднання паливно-мастильних матеріалів, які помістили до чотирьох скляних пляшок до горловини яких прикріпили гніт з тканини, виготовили запалювальні пристосування на основі легкозаймистої суміші. Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 пройшли до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився транспортний засіб автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 , керуючись єдиним спільним із ОСОБА_6 умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді знищення майна шляхом підпалу і бажаючи їх настання, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя злочину скляні пляшки з легкозаймистою сумішшю, здійснили підпал легкового автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Пересвідчившись, що автомобіль горить, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишили місце вчинення злочину.

Внаслідок вказаних спільних протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 автомобіль марки «Skoda» моделі «Oсtavia», номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 326 586 гривень 00 копійок, був знищений, чим ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на вказану суму.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючий, одружений, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

02.05.2025 ОСОБА_8 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 347 КК України.

02.05.2025 начальником Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 винесено постанову про відібрання біологічних зразків в підозрюваного ОСОБА_5 , 24.04.2002 для проведення експертизи.

02.05.2025 року підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року відмовився добровільно надавати біологічні зразки, про що у підозрюваного ОСОБА_5 відібрано відповідну заяву.

03.05.2025 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

23.04.2025 в ході огляду місцевості, ділянки за координатами 49.40019, 30.19001 в селищі Ставище Білоцерківського району Київської області неподалік місця вчинення злочину, виявлено та вилучено наступні предмети та речі, а саме скляну пляшку з-під соку яблучного ТМ «DON SIMON» об`ємом 1 л. зі штрих кодом 718.

14.05.2025 проведено огляд речей, а саме скляної пляшки ТМ «DON SIMON» сік яблучний об`ємом 1 л. якої наявна етикетка зі штрих-кодом 718. В ході проведення огляду було здійснено змив з зовнішньої поверхні скляної пляшки який упаковано до спеціального паперового конверту.

19.05.2025 у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення наявності біологічних слідів на вилучених змивах та встановлення їх генетичних ознак.

21.05.2025 вказані постанови разом з об`єктами дослідження доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для проведення експертизи.

Таким чином у ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в отриманні біологічних зразків (букального епітелію) у підозрюваного ОСОБА_5 , для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, з метою встановлення наявності його ДНК профілю на звивах з вилучених під час огляду речей предметах, у зв`язку з чим, звертається до ІНФОРМАЦІЯ_6 з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав з підстав викладених у ньому та просив задовольнити. Також зазначив, що призначена експертиза саме по наявним змивам з пляшки, а по зразкам підозрюваного ОСОБА_5 буде призначена пізніше.

Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи, вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченимистаттею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченомустаттями 160-166цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Згідно зі ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3). Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4). Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5).

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчим жодним чином не доведено, неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою біологічних зразків, а саме букального епітелію, тобто, що вичерпано всі можливості доведення причетності особи ОСОБА_5 , до вчиненого кримінального правопорушення.

Із матеріалів доданих до клопотання, вбачається, що відсутні аргументи щодо необхідності отримання біологічних зразків ОСОБА_5 , оскільки необхідність відібрання зазначених зразків обґрунтовується лише можливістю їх використання в подальшому для проведення експертизи. А експертиза яка призначена 19.05.2025 не містить питань дослідження біологічних зразків ОСОБА_5 .

Слідчим не надано доказів про призначення експертизи, предметом дослідження якої буде саме біологічні зразки ОСОБА_5 , (букальний епітелій). Зазначене не відповідає приписам ч. 1 ст. 245 КПК України, яка визначає, що передумовою відбирання біологічних зразків у особи є призначення експертизи та необхідність отримання біологічних зразків для її проведення.

Тобто, на думку слідчої судді, в даному конкретному випадку потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_5 оскільки не доведено, що для досягнення мети кримінального провадження є необхідність у проведенні експертного дослідження, і якого саме, шляхом проведення якого й не може бути виконане завдання кримінального провадження, визначене ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Зокрема, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах Яллох проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.93 року), «Джей.Бі.проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Драган Петрович проти Сербії» (Dragan Petroviж v. Serbia) від 14.04.2020 року (скарга N 75229/10), втручання у право на повагу до приватного життя заявника, шляхом відібрання зразка ДНК, не відповідає вимогам закону та становить порушення ст. 8 Конвенції.

Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Крім того, клопотання про примусове відбирання біологічних зразків розглядається в порядку ст. 160-166 КПК України. У зв`язку із зазначеним при розгляді клопотання доцільно з`ясувати, чи здійснювала сторона кримінального провадження заходи з метою отримання таких зразків у інший спосіб, наприклад, шляхом вилучення зубної щітки, використаної білизни особи, аналізів, які були здані особою добровільно тощо. Адже, примусове відібрання зразків є виправданим за умови неможливості отримати їх у інший спосіб.

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано доказів не можливості отримати вказані зразки в інший спосіб, аніж їх примусове відібрання.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчий у своєму клопотанні не навів достатніх підстав вважати, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , про який зазначається в клопотанні слідчого; відомості, які будуть отриманні за результатами дослідження біологічних зразків цієї особи, можуть бути використані як докази, та неможливість іншими способами встановити та довести обставини, які передбачається з`ясувати за допомогою примусового відібрання біологічних зразків, які не є необхідними для проведення відповідного експертного дослідження, тому, подане слідчим клопотання, яке не є обґрунтованим, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 163, 241, 245, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000109 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України, про відібрання біологічних зразків примусово у підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала слідчої судді є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 26 травня 2025року о 10 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя:ОСОБА_1