Дата документу 01.08.2025Справа № 554/8431/25
Провадження № 1-кс/554/9496/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000385 від 13.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.246, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідча звернулася до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000385 від 13.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.246, ч.ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у третій декаді листопада місяця 2024 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, діючи всупереч п.п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, вирішив здійснювати систематичні незаконні порубки дерев, які ростуть у полезахисних лісових насадженнях та на території природно-заповідного фонду, а саме ландшафтного заказника місцевого значення «Лизняна балка», що у межах Полтавського району Полтавської області, їх зберігання, перевезення та збуту, з метою отримання незаконного прибутку.

Також ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій, маючи зв`язки серед населення Полтавського району Полтавської області, яким останній має змогу збувати незаконно зрубану дереву, розуміючи, що вказаний злочинний план неможливо виконати самотужки, будучи наділеним природними рисами лідера, залучив до злочинної діяльності по незаконній порубці лісу, його перевезенню, зберіганні та збуту, осіб які проживають з ним на території однієї громади.

Під час створення організованої групи, усвідомлюючи неможливість одноосібної реалізації злочинного плану, використав тривалі дружні стосунки з ОСОБА_6 . З метою втілення злочинного плану та забезпечення контролю за його виконанням, він залучив останнього до протиправної діяльності, поклавши на нього обов`язки щодо підбору та залучення осіб, які безпосередньо б здійснювали незаконну порубку дерев та завантажували незаконно зрубану деревину до відповідних вантажних транспортних засобів. Окрім того, до обов`язків ОСОБА_6 входила організація транспортування підібраних учасників до визначених місць незаконної порубки.

Таким чином, ОСОБА_5 розуміючи, що не зможе самостійно реалізувати свій злочинний план, надав ОСОБА_6 роль виконавця у створеній злочинній схемі.

При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що для виконання вказаних незаконних порубок необхідні особи з числа раніше знайомих йому осіб, а також інших місцевих жителів, які будуть виконувати роль пильщиків та вантажників, а тому і надав вказівку ОСОБА_6 підібрати ряд осіб, які б змогли це реалізовувати, та з якими він безпосередньо має соціальні та дружні зв`язки, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Указані особи не мають офіційного постійного джерела доходів та їх можна схилити до вчинення злочинів та можуть виконувати важкі фізичні роботи.

Вище перелічені учасники, діючи умисно, з корисливих мотивів, добровільно погодились на пропозицію ОСОБА_5 прийняти активну участь у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконною порубкою дерев у лісах, на території природно-заповідного фонду, перевезенням, зберіганням та збуті незаконно зрубаних дерев, у складі організованої групи, знаючи про відсутність на те законних підстав.

Окрім цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають достатні навики у поводженні з бензопилою, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , навички у використанні колісних транспортних засобів, що в значній мірі сприяло вчиненню злочинів організованою групою.

Кожен із вище згаданих учасників, усвідомлювали об`єднання в злочинну групу для виконання відомого кожному плану, з метою досягнення єдиного злочинного результату - протиправного збагачення за рахунок незаконної порубки дерев у лісах та на територіях природно-заповідного фонду, шляхом реалізації незаконно зрубаної деревини.

У процесі спільної злочинної діяльності, тривалих дружніх стосунків між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та узгоджених домовленостей, що ґрунтувались на підтримці та грошовій винагороді за участь, із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були налагоджені та узгоджені тісні довірливі стосунки, які трансформувались в спеціальні загальні правила поведінки та стійку злочинну діяльність, як учасників організованої групи.

Так ОСОБА_5 , перебуваючи у дружніх відносинах з ОСОБА_6 , який має достатні комунікаційні здібності, врахував те, що він являється місцевим жителем, має у своєму користуванні транспортний засіб, який сприятиме мобільності при забезпеченні вчинення незаконних порубок дерев, та залучив останнього до складу організованої групи.

Так, ОСОБА_6 , як виконавець, згідно відведеної йому ролі, використовував власний транспортний засіб марки Daewoo Lanos, сірого кольору, державний номерний знак: НОМЕР_1 , на якому здійснював перевезення залучених осіб до місць незаконних порубок та незаконно вивозив з місць незаконної порубки деревини, у разі фізичної відсутності самого ОСОБА_5 , також ОСОБА_6 приймав активну участь у незаконних порубках, яка полягала у здійсненні контролю за процесом порубки у разі відсутності на ділянці лісу ОСОБА_5 .

У свою чергу ОСОБА_5 , як організатор, згідно із заздалегідь розподіленими ним ролями та функціями учасників групи, залишив за собою керівництво організованою групою, а також наділив себе функціональними обов`язками перевізника, що полягало, у вивезенні з місць незаконних рубок незаконно зрубаних дерев, у зберіганні незаконно зрубаної деревини у визначених транспортних засобах, а також їх подальшого транспортування до визначених місць вивантаження. Також останній визначав місця та час рубок, самостійно доставляв залучених ним осіб до місць незаконної порубки дерев, використовуючи транспортні засоби, які перебувають у його користуванні, зокрема: автомобіль марки ГАЗ-САЗ 3507, номер та серія знака: НОМЕР_2 , автомобіль марки ВАЗ 21063, номер та серія знака: НОМЕР_3 та автомобіль марки ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_4 , а разом з тим і здійснював контроль за незаконною порубкою дерев.

Ієрархічна побудова організованої групи базувалась на авторитеті ОСОБА_5 , наділених природними рисами лідера, майновим становищем та підпорядкованості йому інших учасників, які були залучені та брали участь у прийнятті рішень при готуванні до вчинення злочинів та при їх безпосередньому вчиненні. Розподіл отриманих злочинним шляхом доходів визначався в залежності від безпосередньо виконуваних під час вчинення злочинів функцій.

У процесі тривалого спілкування між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів, щодо отримання наживи шляхом незаконних порубок дерев, заволодінні деревиною, їх перевезення та збут, тотожністю способу вчинення злочинів, мобільністю, стійкістю, чітким розробленим планом вчинення злочинів, детальною підготовкою до вчинення злочинів, а в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу, який визначався ОСОБА_5 у відповідних частках залежних від виконуваних функцій кожним учасником організованої групи.

Для вчинення злочину, щоразу підбирався склад учасників з чітким розподілом ролей, крім цього у разі неможливості когось із членів організованої групи у визначений день чи час, бути задіяним у незаконній порубці дерев, на такий випадок даному учаснику відразу знаходилась заміна з числа інших учасників злочинної групи, так як цьому дозволяв кількісний і якісний склад її учасників.

Крім того, всі члени організованої групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів, в межах відведеної кожному з учасників групи спеціальної ролі.

Таким чином учасники організованої групи своїми злочинними діями, які виразились у незаконній порубці дерев, заподіяли державі матеріальних збитків на загальну суму 3 400 231 грн. 8 коп.

Злочини вчинялись із прямим умислом, тобто учасники злочинної групи усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільно-небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету (збагачення за рахунок реалізації незаконно здобутої деревини в полезахисних лісосмугах та приватних земельних ділянках). Крім того, всі члени організованої групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів, в межах відведеної кожному з учасників групи спеціальної ролі, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246 КК України.

29.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.07.2025 року було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung» Galaxy J 5, модель: SM -J500 H, імей 1: НОМЕР_5 , імей 2: НОМЕР_6 , без сім карти, поміщений до сейф пакету НПУ № FPS 5006462; бензопилу «TRESZER» Hochwertige Bauteile TRSZ, яку поміщено до поліетиленового пакету, скріплено пломбою № NPU BO26552.

29.07.2025 року вище вказані предмети визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.

Враховуючи, що зазначене майно являється речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його знищення, приховання та настання інших негативних для слідства наслідків, слідча просить накласти на нього арешт.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд клопотання просила проводити без її участі.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти арешту переліченого в клопотанні слідчої майна. Розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Постановою слідчого від 29.07.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучене 29.07.2025 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , майно є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 170174, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 29.07.2025 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно, а саме: мобільний телефон «Samsung» Galaxy J 5, модель: SM -J500 H, імей 1: НОМЕР_5 , імей 2: НОМЕР_6 , без сім карти, поміщений до сейф пакету НПУ № FPS 5006462; бензопила «TRESZER» Hochwertige Bauteile TRSZ, яку поміщено до поліетиленового пакету, скріплено пломбою № NPU BO26552, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1