У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3605/25

Провадження № 1-кс/210/1147/25

17 липня 2025 року Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000039 від 21.05.2025 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проректора з інфраструктури та розвитку Державного університету економіки та технологій, з вищою освітою, раніше не судимого, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000039 від 21.05.2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на те, що слідчим СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000039 від 21.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.209 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що проректор з інфраструктури та розвитку Державного університету економіки та технологій ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи на території м. Кривого Рогу, у період часу з 12.06.2025 по 19.06.2025, будучи службовою особою, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою із фахівцем центру менеджменту якості освіти Державного університету економіки і технологій ОСОБА_6 , а також із невстановленою слідством особою, які залучені ОСОБА_4 до вчинення злочину в якості пособників, отримав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у загальній сумі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень) від ОСОБА_7 за вчинення ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 , будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, а саме забезпечення технічної можливості успішного проходження ОСОБА_7 іспиту на визначення рівня володіння державною мовою без відповідних знань та підготовки на базі Державного університету економіки та технологій за адресою: м. Кривий Ріг, площа Захисників України, 2, як уповноваженою установою на проведення іспиту, що в свою чергу забезпечило ОСОБА_7 можливість отримати сертифікат встановленого зразка, що підтверджує володіння державною мовою на рівні вільного володіння С1 (першого ступеня).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України за ознаками прохання, а також одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, а також третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

26 червня 2025 року о 12 год. 10 хв., слідчим за погодженням із прокурором, відповідно до вимог ст. 135, 278 КПК України здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом надсилання письмового повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , на адресу фактичного мешкання АДРЕСА_2 , а також шляхом вручення повідомлення про підозру адміністрації установи за місцем роботи ОСОБА_4 , а саме ректору Державному університету економіки та технологій ректору університету ОСОБА_8 , за адресою: місто Кривий Ріг, площа Захисників України, буд. 2.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7

- протоколами негласних слідчих (розшукових) дій (контроль за вчиненням злочину, аудіо, - відео контроль особи), проведених відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 ;

- документами, зібраними в ході досудового розслідування, щодо посадових обов`язків ОСОБА_4 , документами щодо процедури організації та проходження іспиту на визначення рівня володіння державною мовою;

- іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Прокурор зазначає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити наступні дії:

п. 1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (від 5 до 10 років позбавлення волі), ОСОБА_4 зможе залишити межі України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

У разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи вагомість доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, останній зможе залишити межі України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Вказаний ризик має високий ступінь вірогідності настання, з огляду на наступні обставини.

19.06.2025 відповідно до вимог ст. 135 КПК України прокурором здійснено виклик ОСОБА_4 на 10:00 год. 25.06.2025, 10:00 год. 26.06.2025 до Криворізької південної окружної прокуратури з метою вручення письмового повідомлення про підозру, а також допиту в якості підозрюваного.

Однак, у визначений у повістках час ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

26 червня 2025 року о 12 год. 10 хв., слідчим за погодженням із прокурором, відповідно до вимог ст. 135, 278 КПК України здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом надсилання письмового повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , на адресу фактичного мешкання АДРЕСА_2 , а також шляхом вручення повідомлення про підозру адміністрації установи за місцем роботи ОСОБА_4 , а саме ректору Державному університету економіки та технологій ректору університету ОСОБА_8 , за адресою: місто Кривий Ріг, площа Захисників України, буд. 2. Окрім того, прокурором здійснено виклик ОСОБА_4 до Криворізької південної окружної прокуратури для допиту в якості підозрюваного на 10:00 год. 30.06.2025, однак останній за викликом не з`явився, про причини неявки не повідомив.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 21.06.2025 року о 05 годині 02 хвилини перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Краківець» та виїхав за межі України на транспортному засобі з державними номерними знаками НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 30.06.2025 на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Застосування більше м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаному ризику.

п. 3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на потерпілих та свідків. Достовірно знаючи анкетні дані, а також місце мешкання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , підозрюваний зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на свідків з метою зміни останніми показань та недопущення викриття ОСОБА_4 у вчиненні злочинів.

Окрім того, підозрювана у кримінальному провадженні фахівець центру менеджменту якості освіти Державного університету економіки і технологій ОСОБА_6 перебуває у підпорядкуванні ОСОБА_4 , як проректора з інфраструктури та розвитку Державного університету економіки та технологій. ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, зможе прямо або опосередковано здійснити незаконний вплив на підозрювану ОСОБА_6 з метою зміни останньою показань, які викривають ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

Вказаний ризик має високий ступінь вірогідності настання, оскільки підозрювана ОСОБА_6 , а також свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 не допитані в судовому засіданні. У разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи вагомість доказів обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , останній зможе здійснити моральний або фізичний вплив на свідків та потерпілих до їх допиту в судовому засіданні.

п. 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

В ході здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, а також допиту підозрюваної ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_4 на систематичній основі використовував своє службове становище у приватних інтересах з метою отримання неправомірної вигоди.

З урахування викладеного, вказаний ризик має високий ступінь вірогідності настання, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_4 зможе продовжити використовувати своє службове становища у приватних інтересах з метою отримання неправомірної вигоди.

Крім того, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, застава у вигляді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Просив суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або передати його на поруки.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з додатками, прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000039 від 21.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.209 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року №4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слідчий суддя враховує ст.9 ч.5 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод №ETS 005 від 04 листопада 1950 року, ратифікована 17 липня 1997 року, набрала чинності 11 вересня 1997 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції, - пропорційності та забезпечення рівності інтересів - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вирішуючи дане питання суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення підозрюваного на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується наданими до клопотання доказами.

У клопотанні наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи про наявність такого ризику, як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та реєстрації, працює, має міцні соціальні зв`язки. Також у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідний ризик буде повністю нівельовано.

Крім того, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ст.194 ч.5 КПК України, зокрема, прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час, не спілкуватися з свідками та підозрюваною.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному, не пов`язаний з триманням під вартою, - цілодобовий домашній арешт.

Положеннями ст.181 ч.ч.1, 2 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яким обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, недоведеність необхідності застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а до підозрюваного ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати приміщення квартири, в якій останній проживає.

-Тому, підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: не залишати цілодобово приміщення квартири АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків збройної агресії окупаційних військ Російської Федерації, авіаударів у м. Кривий Ріг, чи у випадках, зумовлених необхідністю врятування життя чи запобігання загрозі життя підозрюваного, в тому числі пов`язані з переміщенням до бомбосховищ;

-прибувати по першому виклику до службової особи органу досудового розслідування або суду у визначений нею час;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваною ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд вважає, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а лише посилання на тяжкість злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000039 від 21.05.2025 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000039 від 21.05.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком дії на 2 місяці, тобто до 17 вересня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-не залишати цілодобово приміщення квартири АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків збройної агресії окупаційних військ Російської Федерації, авіаударів у м. Кривий Ріг, чи у випадках, зумовлених необхідністю врятування життя чи запобігання загрозі життя підозрюваного, в тому числі пов`язані з переміщенням до бомбосховищ;

-прибувати по першому виклику до службової особи органу досудового розслідування або суду у визначений нею час;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування з підозрюваною ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на працівників ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 21.07.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1