У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000327 від 23.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000327 від 23.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 відповідно до розпорядження Ужгородського міського голови № 218-р від 29.12.2017 призначена на посаду начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради від 02.01.2018 та будучи посадовою особою місцевого самоврядування 5 категорії, в розумінні ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в силу займаної посади обізнана з положеннями Конституції України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 461 від 13.04.2011, вчинила умисні дії при наступних обставинах.

У відповідності до Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, затвердженого рішенням XXVII сесії VII скликання Ужгородської міської ради №881 від 16.11.2017 та посадової інструкції начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради затвердженого Ужгородським міським головою від 19.04.2018 начальник управління, здійснює керівництво діяльністю управління, розподіляє обов`язки між працівниками, очолює та контролює їх роботу, забезпечує виконання покладених на управління завдань з питань забезпечення реалізації державної політики у сфері архітектурно-будівельного контролю. Забезпечує здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю за дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів розташованих у межах міста Ужгород. У процесі виконання завдань, покладених на управління, забезпечує співробітництво з іншими виконавчими органами, органами державної влади, місцевого самоврядування, представницькими органами, а також з підприємствами, установами, організаціями, об`єднаннями громадян. Начальник управління, отримує в порядку, в встановленому законодавством, від відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, об`єднань громадян, окремих осіб документи та інформацію, необхідні для виконання своїх службових обов`язків. Крім цього, начальник управління, має право на залучення фахівців органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до його компетенцій. Одержує в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи необхідні для здійснення архітектурно-будівельного контролю. Також, начальник управління, взаємодіє у діяльності управління з виконавчими органами Ужгородської міської ради та її структурними підрозділами, з Закарпатською обласною державною адміністрацією та іншими виконавчими органами державної влади, а також підприємствами, установами, організаціями з питань, що належать до його компетенції.

У відповідності до ч. 7 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

3) невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм і правил, у тому числі щодо доступності об`єкта для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення;

4) невиконання вимог, передбачених Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 у відповідності до пункту 25 вказаного порядку, орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє ді в межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил на основі чек-листа за формою згідно з додатком №91 , до цього порядку, за результатами яких складається довідка за формою, наведено у додатку №10 цього порядку.

Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка відповідно до змін, внесених Законом України від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», діяла до 01.01.2020 передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Пунктом 5.2 Положення «Про залучення коштів фізичних та юридичних осіб на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста» затвердженого рішенням VI сесії VI скликання Ужгородської міської ради №170 від 03.06.2011 зі мінами внесеними рішенням сесії Ужгородської міської ради №1827 від 24.12.2019, договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста укладається між замовником та виконавчим комітетом міської ради, не пізніше 15 ти робочих днів з дня реєстрації звернення про його укладання, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Пунктами 3, 4 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 встановлено, що замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

Керуючись вказаними нормативно правовими актами у своїй діяльності, несучи персональну відповідальність за підписані нею документи, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок прийняття об`єктів закінченого будівництва за класом наслідків СС2 в експлуатацію, діючи в порушення вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пунктів 3, 4 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019, Положення «Про залучення коштів фізичних та юридичних осіб на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста» затвердженого рішенням VI сесії VI скликання Ужгородської міської ради №170 від 03.06.2011 зі змінами внесеними рішенням сесії Ужгородської міської ради №1827 від 24.12.2019, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, ОСОБА_4 , 28.02.2020 (точного часу досудовим розслідування не встановлено) знаходячись на своєму робочому місці за адресою м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, № 4, перебуваючи на посаді начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, в ході розгляду Акту готовності об`єкта до експлуатації щодо об`єкту «Будівництво офісно-житлового комплексу (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, б/н)», яке було розпочате на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ЗК89 від 14.08.2018, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради ТОВ «Хім-Какскад», , умисно, зловживаючи своїм службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи (ТОВ «Хім-Какскад», ), діючи всупереч інтересам служби, шляхом складання, підписання та скріплення печаткою очолюваного Управління, довідки щодо розгляду документів, поданих ТОВ «Хім-Каскад» () для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та видачі сертифіката на об`єкт «Будівництво офісно-житлового комплексу (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна, б/н)», клас наслідків СС2, внесла у зазначену довідку завідомо неправдиві відомості щодо достовірності відомостей у поданих ТОВ «Хім-Каскад» заяві про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та акті готовності об`єкта до експлуатації від 19.02.2020, в частині сплати в повному обсязі ТОВ «Хім-Каскад» коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (пункт 12 Акту) відповідно до договору про пайову участь, б/н від 17.02.2020 (згідно з яким сума пайової участі становить 1897012,44 грн.), хоча відповідно до платіжного доручення № 359 від 18.02.2020 вказаним товариством було сплачено лише 197927,44 грн., внаслідок чого місцевий бюджет недоотримав грошові кошти у сумі 1 699 085 (один мільйон шістсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімдесят п`ять) гривень, які замовник будівництва ТОВ «Хім-Каскад» () був зобов`язаний сплатити у відповідності до договору про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 17.02.2020, а відтак орган місцевого самоврядування був позбавлений можливості стягнути із замовника несплачену суму пайової участі через зазначення ОСОБА_4 у довідці від 28.02.2020 про достовірність відомостей викладених у Акті готовності об`єкта до експлуатації від 19.02.2020, у тому числі щодо повної сплати товариством коштів пайової участі.

В подальшому, на підставі виданої ОСОБА_4 довідки зазначений об`єкт будівництва було введено в експлуатацію, видано сертифікат серії ЗК №45 від 03.03.2020, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам на суму 1 699 085 (один мільйон шістсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімдесят п`ять) гривень, що виразились у несплаті пайової участі на розвиток інфраструктури інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ужгорода згідно договору укладеного 17.02.2020 з ТОВ «Хім-Каскад» ().

09.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, мешканці АДРЕСА_1 , раніше не судимій повідомлено про підозру у вчиненні нею правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 366 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме рапортом про виявлення кримінального правопорушення, договором про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 17.02.2020 року, актом готовності об`єкта до експлуатації від 19.02.2020, платіжним дорученням від 18.02.2020, довідкою щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та видачі сертифіката від 28.02.2020, сертифікатом від 03.03.2020, висновком експерта №СЕ-19/107-24/5411-ЕК від 19.06.2024 та висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №2773-Е від 03.10.2024, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series А, N 182).

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі слідства є достатніми для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких і за який їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 , вчинив особливо тяжкий злочин, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим, оскільки воно на думку органу досудового розслідування буде неефективним.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що усвідомлюючи невідворотність покарання, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років із штрафом від 250 до 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з метою уникнення від кримінальної відповідальності у вигляді реальної міри покарання позбавлення волі, може переховуватись від суду, оскільки вказаний злочин, згідно примітки до ст. 45 КК України, відноситься до корупційних злочинів, та за який згідно ст. 45, 75 КПК України неможливо звільнити від кримінальної відповідальності.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрювана, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду протягом тривалого часу, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що ОСОБА_4 тривалий час здійснювала керівництво Управлінням ДАБК Ужгородської міської ради, працівники якого є свідками у кримінальному провадженні, а тому підозрювана, використовуючи свій авторитет та зв`язки, має реальну можливість спілкуватися з свідками та погрозами, умовляннями чи підкупом до свідків даного кримінального провадження впливати на них, з метою зміни ними показань на свою користь.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від суду або для виготовлення та використання в якості доказів документів, які будуть спотворювати реальні фактичні обставини інкримінованого йому діяння, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи корупційний мотив, вчинення кримінального правопорушення підозрюваною за вчинення дій в інтересах іншої юридичної особи ТОВ «Хім-Каскад» з використанням свого службового становища, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати що дана особа може продовжити умисно вчиняти кримінальні правопорушення, в тому числі і з метою приховання вказаного злочину чи спотворення його фактичних обставин.

Підтвердженням існування вказаного ризику є той факт, що ОСОБА_4 на даний час притягується до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженню №0000145 від 30.08.2022 з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України

З метою запобігання вчинити підозрюваною ОСОБА_4 , будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, оскільки із вищеперерахованих обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що відсутні будь які ризики зазначені у клопотанні вказав, що підозра є необґрунтованою та безпідставною. Окрім того зазначив, що ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров`я та звільнена із служби в органах місцевого самоврядування, знаходиться на пенсії, а відтак не здійснює будь-які організаційно-розпорядчі чи господарсько-адміністративні функції. Відсутність у неї владних повноважень унеможливлює вчинення нею будь-яких нових корупційних чи службових злочинів. Додав, що ОСОБА_4 вже тривалий час знаходиться під наглядом лікаря-невролога, документи на підтвердження стану здоров`я додані захисником до письмових заперечень.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника та категорично заперечила проти зазначеного клопотання, оскільки вважає, що ризики зазначені прокурором не існують, свою вину не визнає. Зазначила, що розлучена, проживає разом з сином - ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , та іншими члена сім`ї: невісткою, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внуком, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом з дитинства та за яким вона фактично доглядає; внучкою, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заслухавши прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

09.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, мешканці АДРЕСА_1 , раніше не судимій повідомлено про підозру у вчиненні нею правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення, договором про пайову участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 17.02.2020 року, актом готовності об`єкта до експлуатації від 19.02.2020, платіжним дорученням від 18.02.2020, довідкою щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та видачі сертифіката від 28.02.2020, сертифікатом від 03.03.2020, висновком експерта №СЕ-19/107-24/5411-ЕК від 19.06.2024 та висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №2773-Е від 03.10.2024 та іншими матеріалами.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та нетяжким злочином відповідно, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із штрафом від 250 до 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, проте слідчий суддя також враховує, що підозрювана ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Івано-Франківську, громадянка України, з вищою освітою, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом із сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , невісткою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внуком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внучкою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якими підозрювану ОСОБА_4 пов`язує спільний побут та господарство, тобто має міцні соціальні зв`язки. Окрім того ОСОБА_4 бере участь у догляді за внуком ОСОБА_10 , поза як він є інвалідом з дитинства та потребує сторонньої допомоги, а невістка змушена працювати задля належного утримання сім`ї. Єдиним джерелом доходу ОСОБА_4 є пенсія, розмір якої становить 12 000 грн. 00 коп. на місяць. ОСОБА_4 вже тривалий час знаходиться під наглядом лікаря-невролога та має незадовільний стан здоров`я.

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість ризику переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що усвідомлюючи невідворотність покарання, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років із штрафом від 250 до 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з метою уникнення від кримінальної відповідальності у вигляді реальної міри покарання позбавлення волі, може переховуватись від суду, оскільки вказаний злочин, згідно примітки до ст. 45 КК України, відноситься до корупційних злочинів, та за який згідно ст. 45, 75 КПК України неможливо звільнити від кримінальної відповідальності.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрювана, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду протягом тривалого часу, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь підтверджується тим, що ОСОБА_4 тривалий час здійснювала керівництво Управлінням ДАБК Ужгородської міської ради, працівники якого є свідками у кримінальному провадженні, а тому підозрювана, використовуючи свій авторитет та зв`язки, має реальну можливість спілкуватися з свідками та погрозами, умовляннями чи підкупом до свідків даного кримінального провадження впливати на них, з метою зміни ними показань на свою користь.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджений наявністю кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , відомості про яке внесено ЄРДР за № 0000145 від 30.08.2022 з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають суду підстави вважати, що слідчим не доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання лише трьом обґрунтованим ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час об`єктивно існують, тоді як більш тяжким запобіжним заходом може бути реально завдана шкода підозрюваній ОСОБА_4 , відтак слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків достатньо буде обрати більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, на строк до 09 листопада 2025 року включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_12 у строк до 09 листопада 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги та прямування і перебування у спеціально обладнаному приміщенні (укритті), а також поміщення до лікарні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193-195, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю, на строк до 09 листопада 2025 року включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 у строк до 09 листопада 2025 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби із 22 год. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги та прямування і перебування у спеціально обладнаному приміщенні (укритті), а також поміщення до лікарні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватися із свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Також роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії зазначеної ухвали до 09.11.2025 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1