УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні - начальник третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 .

В обгрунтування поданого клопотання зазначив, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000424 від 31.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжено, зокрема Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 строк дії воєнного стану продовжено з 14.05.2024 по 12.08.2024.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (в редакції від 09.01.2025) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку зокрема: своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03.03.2022 відповідно до якого загальна мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності зазначеного Указу, строк дії якого неодноразово продовжено.

Згідно ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а відповідно до ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років та 65 років в залежності від рангу.

Так, 11.05.2024 ОСОБА_5 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 травня 2024 року № 134 (по стройовій частині) призначено на посаду курсанта 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , як такого що прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 та зараховано на усі види забезпечення.

Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Згідно з статтями 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статуту) військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Проходячи військову службу в умовах воєнного стану солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 діючи всупереч інтересам служби та вищевказаних норм чинного законодавства України, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у точно не встановлених досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 27.06.2024 прийняв для себе рішення ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом надання підроблених документів.

Після чого, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 27.06.2024 солдат ОСОБА_5 надав до військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» долучивши до нього наступні підроблені медичні документи:

- довідка військово-лікарської комісії НВМКЦ «ГВКГ» № 7651 від 24.06.2024 року, затверджена від імені ЦВЛК МО України;

- свідоцтво про хворобу НВМКЦ «ГВКГ» № 5929 від 24 червня 2024 року, затверджене від імені ЦВЛК МО України.

В свою чергу, відповідно до відомостей наданих Центральною ВЛК ЗС України, медичні документи щодо ОСОБА_5 на розгляд та затвердження Центральної ВЛК не надходили, та відповідно не розглядалися (не затверджувались).

В той же час, відповідно до відомостей, наданих Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь» Міністерства оборони України, військовослужбовець ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався, медичні документи щодо останнього не складались та не видавались.

За результатом розгляду вищезазначеного рапорту, командуванням військової частини НОМЕР_1 видано наказ (по стройовій частині) від 28.06.2024 № 184, яким військовослужбовця за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 , на підставі рапорту від 27.06.2024 звільнено з військової служби із виключенням з військового обліку на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку та направлено для зарахування військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покинувши військову частину, ОСОБА_5 до останньої не повернувся, а час проводив на власний розсуд не пов`язуючи з обов`язками військової служби.

Враховуючи вищевикладене, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи, що вищевказані документи не отримувались ним у Центральній ВЛК ЗС України та НВМКЦ «ГВКГ», у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 27.06.2024 надав до командування військової частини НОМЕР_1 , завідомо підроблені медичні документи з метою ухилення від військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи курсантом 2 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи намір ухилитися від несення військової служби, подав до командування військової частини НОМЕР_1 підроблену документацію про непридатність до військової служби, на підставі яких був виключений із списків особового складу військової частини.

12.03.2025 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.09.2024;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 16.10.2024;

- протокол огляду від 04.11.2024;

- протокол огляду від 22.11.2024;

- протокол огляду від 07.01.2025;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 14.01.2025;

- протоколом тимчасового доступу до речей та/або документів від 17.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.02.2025;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 05.03.2025;

- протоколом тимчасового доступу до речей та/або документів від 07.03.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності дають можливість обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

На підставі постанови начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 31.03.2025 матеріали кримінального провадження № 0000424 від 31.03.2025 за підозрою ОСОБА_5 , було виділено з матеріалів кримінального провадження № 00000127 від 08.02.2024 в окреме провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2025 із визначенням розміру застави у вигляді 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. У разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладено обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

В подальшому, підозрюваним внесено заставу у визначеному розмірі, після чого останнього звільнено з-під варти 14.03.2025 та покладено на нього наступні обов`язки, визначені судом:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає/проходить службу без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби;

-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного

ОСОБА_5 , становить 2 місяці з дня внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

На даний час слідчим подано клопотання заступнику Генерального прокурора про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000424 від 31.03.2025 до трьох місяців, тобто до 12.06.2025.

Враховуючи той факт, що строк дії покладених на підозрюваного

ОСОБА_5 обов`язків закінчується 10.05.2025, а прийняти законне та обґрунтоване рішення у вказаний строк неможливо, оскільки необхідно виконати слідчі (розшукові) та процесуальні дії, без яких неможливо завершити досудове розслідування, а тому необхідно розглянути питання проводження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків просила клопотання задовольнити. Разом з тим, відмовилась від покладання на підозрюваного обов`язку не відлучатись з населеного пункту, де він проживає/проходить службу без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими вони обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000424 від 31.03.2025, за підозрою

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

12.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.05.2025 із визначенням розміру застави у вигляді 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. У разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладено обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

В подальшому, підозрюваним внесено заставу у визначеному розмірі, після чого останнього звільнено з-під варти 14.03.2025 та покладено на нього наступні обов`язки, визначені судом:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає/проходить службу без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби;

-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

На підставі постанови начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 31.03.2025 матеріали кримінального провадження № 0000424 від 31.03.2025 за підозрою ОСОБА_5 , було виділено з матеріалів кримінального провадження № 00000127 від 08.02.2024 в окреме провадження.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.09.2024;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 16.10.2024;

- протокол огляду від 04.11.2024;

- протокол огляду від 22.11.2024;

- протокол огляду від 07.01.2025;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 14.01.2025;

- протоколом тимчасового доступу до речей та/або документів від 17.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.02.2025;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 05.03.2025;

- протоколом тимчасового доступу до речей та/або документів від 07.03.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності дають можливість обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 від 07.05.2025 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 12.06.2025.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вказане, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам підозрюваного ухилитись від досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 йому слід продовжити строк дії обов`язків, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби;

утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя вважає, що покладення на підозрюваного вказаних обов`язків, регламентованих ст. 194 КПК України, є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії покладених на підозрювану на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця дислокації несення служби;

утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.06.2025.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до двох розмірів мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.05.2025.

Cлідчий суддя

Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_13