ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 635/3384/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 675/25 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: закриття кримінального провадження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого заявника ОСОБА_6 , належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08.05.2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 12 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 29 березня 2023 року за ч.2 ст.182 КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити процесуальний строк на оскарження вказаної ухвали, посилаючись на те, що08.05.20205 судом проголошено лише резолютивну частину ухвали, а повний текст було проголошено лише 13.05.2025, у зв`язку з чим, він був обмежений у обґрунтуванні своєї позиції щодо перегляду ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної ухвали.

Також просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, та передати матеріали кримінального для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на неповноту досудового розслідування та вважає, що слідчий, встановивши обставини порушення його прав, гарантованих ст.32 Конституції України щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації конкретними особами, проте, здійснювати інші дії щодо захисту його порушених права, слідчий, на думку заявника, відмовився, постановивши вказану постанову про закриття кримінального провадження. А суд, проаналізувавши його доводи щодо неправомірності закриття кримінального провадження, безпідставно, вважає заявник, відмовив йому у задоволенні скарги. Тому, заявник вважає, що суддя при розгляді його скарги діяв всупереч нормативної бази та висновків, зроблених Європейським судом з прав людини в рішення суду, безпідставно відмовивши йому у задоволенні його вимог.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились, були відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України належним чином повідомленими про дату та час та місце розгляду справи, заявник в своїй апеляційній скарзі просив розглядати справу за його відсутності, будь-яких заяв щодо неможливості розгляду справи за відсутністю сторін, не надходило.

За наведених вище обставин, враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що скаржник ОСОБА_6 звернувся до Харківського районного суду Харківської області зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 12 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000083 від 29 березня 2023 року, в якій просив скасувати вказану постанову слідчого від 12 квітня 2025 року та передати матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на незаконність вказаної постанови слідчого, не погоджуючись з висновком слідчого, що здійсненні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дії, входять до їх посадових обов`язків та вважав, що ОСОБА_9 дізнався з судового документу персональні дані заявника, які не підлягали будь-якому розповсюдження, навіть в судових документах, тому що надані персональні дані були виключно для використання судом, вважаючи, що ОСОБА_9 використав ці персональні дані.

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні його скарги, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вказаної постанови слідчого від 12 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000083 від 29 березня 2023 року, мотивуючи свій висновок тим, що слідчий обґрунтовано дійшов висновку про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю у діях посадових осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КК України, здійснивши допит потерпілого, свідків, отримавши документи, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність у діях посадових осіб ознак кримінального правопорушення,

При цьому, слідчий суддя зазначив, що скаржником не зазначено жодної конкретної обставини, яка відповідно до норм діючого кримінального процесуального законодавства була б підставою вважати, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком ухвали слідчого судді з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000083 від 29 березня 2023 року, в провадженні слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 перебувало вказане кримінальне провадження, відомості за яким, були внесені на підставі ухвали суду 21 березня 2023 року.

Під час досудового розслідування слідчим було допитано потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Як повідомив допитаний слідчим потерпілий ОСОБА_6 , в грудні 2022 року він звернувся до Височанської селищної ради з інформаційними запитами. На інформаційні запити потерпілому ОСОБА_6 надійшли відповіді від 23.12.2022 за підписом секретаря Височанської селищної ради ОСОБА_15 . На відповіді був зазначений індивідуальний податковий номер потерпілого, який, не передбачено зазначати особам, які надають відповіді на звернення. Раніше, потерпілим подавались до Височанської селищної ради позовні заяви, в яких за нормами ЦПК України зазначався його податковий номер, що, на думку потерпілого, свідчить про те, що ОСОБА_8 взяла його податковий номер та зазначила у відповідях, які вона підписала, які направлялись особисто потерпілому. Таким чином, потерпілий вважав, що ОСОБА_8 добувала, зберігала і розповсюджувала його персональні дані, що заборонено законодавством.

При цьому, потерпілий повідомив, що прямої матеріальної шкоди йому не заподіяно, а заподіяна моральна шкода визначається тим, що ОСОБА_8 неналежним чином відноситься до його персональних даних і невідомістю щодо використання його персональних даних будь-якими особами в своїх цілях.

Допитана в якості свідка керуюча справами, секретар виконавчого комітету Височанської селищної ради ОСОБА_12 , повідомила, що при роботі з інформаційними запитами ОСОБА_6 приймали участь безпосередній виконавець провідний спеціаліст Височанської селищної ради ОСОБА_13 , секретар Височанської селищної ради ОСОБА_16 , яка здійснила підпис відповідей на інформаційні запити ОСОБА_6 , та старший інспектор загального відділу Височанської селищної ради ОСОБА_14 , яка здійснювала реєстрацію та відправлення поштовим зв`язком відповідей на інформаційні запити, які надійшли від ОСОБА_6 .

ОСОБА_13 повідомив, що він, відповідно до своїх посадових обов`язків, здійснює представництво Височанської селищної ради в судових інстанціях. Із документів, які ОСОБА_6 подавав до селищної ради у зв`язку із зверненням до судових органів, йому став відомий ідентифікаційний код ОСОБА_6 . Також, як зазначив ОСОБА_13 , він здійснює опрацювання запитів на отримання інформації, які надходять від громадян. У відповідях на інформаційні запити ОСОБА_6 , ОСОБА_13 вказав ідентифікаційний код ОСОБА_6 , оскільки на території обслуговування Височанської селищної ради проживають особи з аналогічним прізвищем та ім`ям. Також ОСОБА_13 повідомив, що ідентифікаційний код ОСОБА_6 він вказав у відповідях саме ОСОБА_6 , а не третім особам, які не мали право на ознайомлення з конфіденційною інформацією.

ОСОБА_14 повідомила, що у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків, вона знайомиться із інформацією, яка вказана у документах та відповідях на них. Також згідно посадової інструкції несе відповідальність за розголошення конфіденційної інформації про громадян, крім випадків визначених законом. Як вказала ОСОБА_14 , 23.12.2022 нею реєструвались та відправлялись ОСОБА_6 відповіді на його інформаційні запити. Виконавцем запитів був ОСОБА_13 . Відповіді були зареєстровані в журналі реєстрації письмових пропозицій, заяв, скарг громадян 23.12.2022 під вихідними номерами 2084 та 2083, у відповідях був вказаний РНОКПП ОСОБА_6 , який, виходячи з пояснень ОСОБА_13 , був зазначений для того, щоб додатково ідентифікувати громадянина, оскільки під таким же прізвищем та ім`ям є інші особи, які проживають на території громади. Також, ОСОБА_14 повідомила, що письмові відповіді на інформаційні запити ОСОБА_6 після їх опрацювання виконавцем, підписом керівника чи особи яка його заміняє, відправлялись поштовим зв`язком особисто на адресу та на ім`я ОСОБА_6 . Після того, як ОСОБА_14 ознайомились із змістом письмових відповідей на інформаційні запити та дізналась РНОКПП ОСОБА_6 , вона вказану інформацію нікому не повідомляла, не передавала, не накопичувала та будь-яким чином не використовувала.

Постановою від 12 квітня 2025 року, слідчий СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0000083 від 29 березня 2023 року закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України, оскільки під час досудового розслідування не встановлені факти незаконного збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам особи.

Конституцією України у ст. 32 встановлено право кожного громадянина на недоторканність приватного життя, на особисту і сімейну таємницю, а також заборону на збирання, зберігання, поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. Однією з гарантій здійснення цього права громадян є ст. 182 КК. Таке право може бути обмежене тільки відповідно до закону на підставі судового рішення.

Статтею 182 КК України передбачено відповідальність за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу

За ті самі дії, вчинені повторно, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охо- ронюваним законом правам, свободам та інтересам особи, передбачено відповідальність за ч.2 ст.182 КК України. При цьому, істотною шкодою у цій статті, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Небезпечність даного злочину полягає в тому, що він порушує суспільні відносини, що забезпечують недоторканність приватного життя особи. Предметом злочину є конфіденційна інформація про особу. Така інформація може закріплюватися на різних матеріальних носіях: папері, касетах, дискетах, фотографіях, міститися у творі, що публічно демонструється, або у творі, виданому в засобах масової інформації, тощо. До конфіденційних належать відомості, які становлять особисту або сімейну таємницю особи, наприклад, інформація про сімейний стан, стан здоров`я, майновий стан, відомості про дату народження тощо, а також будь-які інші відомості, які потерпілий бажає зберегти в таємниці. Не може визнаватися конфіденційною така інформація, яка вже була раніше оприлюднена шляхом публікації або у будь-який інший спосіб.

Потерпілим від даного злочину може бути будь-яка особа, щодо якої збиралася, використовувалася або поширювалася конфіденційна інформація.

Об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується вчиненням щодо особи однієї із таких альтернативних дій, а саме незаконне: а) збирання конфіденційної інформації щодо цієї особи; б) зберігання такої інформації; в) використання; г) знищення або д) поширення вказаної конфіденційної інформації чи е) незаконна зміна такої інформації.

Незаконність стосовно кожної із зазначених дій означає: а) відсутність згоди фізичної особи на її здійснення або б) відсутність передбачених Конституцією України та законами України правових підстав для вчинення цих дій без згоди особи.

При цьому, під незаконним збиранням конфіденційної інформації слід розуміти отримання не уповноваженим на це суб`єктом конфіденційної інформації про приватне життя іншої особи, що містить її особисту або сімейну таємницю. Збирання інформації може здійснюватися з будь-яких джерел: із документів, бесід із родичами, сусідами, знайомими потерпілого тощо, як відкрито, під пристойним приводом, так і таємно, шляхом викрадення або з використанням підслуховуючих, відео записуючих пристроїв, інших технічних засобів.

Незаконне зберігання вказаних відомостей - це будь-які умисні дії, пов`язані з утриманням конфіденційної інформації у володінні винного, який зберігає матеріальні носії при собі, у приміщенні, сховищі, інших місцях, незалежно від тривалості зберігання.

Незаконне використання, знищення, поширення чи зміна конфіденційної інформації - це різні види застосування цих відомостей щодо потерпілого. Так, під поширенням слід розуміти повідомлення відомостей про приватне життя особи, що становлять особисту або сімейну таємницю, хоча б одній третій особі.

Одним із видів поширення конфіденційної інформації є її оголошення в публічному виступі на зборах, мітингу, засіданні тощо, у творі, що публічно демонструється, тобто її відтворення на аудіо- і відеозаписі, у громадському місці; або шляхом оприлюднення цих відомостей у засобах масової інформації: у пресі, по радіо чи телебаченню, тощо.

Злочин визнається закінченим, з моменту настання наслідків у вигляді заподіяння істотної шкоди охоронюваними законом правам, свободам та інтересам особи. При цьому, істотною шкодою, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка у сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

В даному випадку, органом досудового розслідування не було встановлено об`єктивних даних, підтверджуючих наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КК України, внаслідок того, що не було встановлено об`єктивної сторони складу вказаного кримінального правопорушення, а саме не встановлено фактів незаконного збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам особи.

Посадовими особами Височанської селищної ради не було здійснено дій, направлених на повідомлення відомостей про приватне життя ОСОБА_6 чи таких, що становлять особисту або сімейну таємницю, хоча б одній третій особі, оскільки ідентифікаційний код посадовими особами було вказано саме у відповіді ОСОБА_6 на його запит і третім особам вказана інформація не розголошувалась та не повідомлялась. Поширення даної інформації, шляхом її оголошення в публічному виступі на зборах, мітингу, засіданні тощо, у творі, що публічно демонструється, або її відтворення на аудіо- і відеозаписі, у громадських місцях чи шляхом оприлюднення цих відомостей у засобах масової інформації, також вказаними посадовими особами не було здійснено.

Також не було встановлено спричинення ОСОБА_6 значної шкоди та взагалі такої, натомість, слідчим було встановлено, що вказані вище посадові особи виконували свої безпосередні посадові обов`язки.

А отже, в даному випадку, слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КК України, прийнявши обґрунтоване і законне рішення 12 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000083 від 29 березня 2023 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Під час розгляду скарги в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду судового рішення, заявник присутнім не був, зазначив у своїй скарзі до слідчого судді та в апеляційній скарзі про розгляд справи за його відсутності, будь-яких інших доводів, крім тих, що зазначено в скарзі, заявником наведено не було. При цьому, заявником не зазначено в апеляційній скарзі, яким саме чином посадові особи використовували його дані, зокрема, ідентифікаційний код, в своїх цілях та які наслідки цих дій посадових осіб, виходячи з того, що вказані особи зазначили дані його ідентифікаційного коду у відповіді саме ОСОБА_6 на його запит. Також не надано даних щодо заподіяння заявнику будь-якої шкоди, внаслідок цих дій посадових осіб.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів обґрунтованість висновків слідчого, зазначених в постанові про закриття кримінального провадження.

При розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя, перевіряючи правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, аналізом правильності застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, дійшов обґрунтованої думки, що висновки, встановлені в постанові про закриття кримінального провадження, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна оцінка. Під час здійснення досудового розслідування не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КК України.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного проведення слідчим всіх слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, незаконність та необґрунтованість ухвали та неповне дослідження усіх обставин справи є необґрунтованими і не підтверджені матеріалами справи. На правильність висновків та повноту досудового розслідування вказана обставина не впливає і не є підставою для скасування постанови слідчого, який здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатній та необхідний, на переконання слідчого чи прокурора для прийняття мотивованого рішення. Вказані доводи апеляційної скарги свідчать лише про незгоду апелянта з прийнятим по суті рішенням слідчого у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не є стороною обвинувачення чи захисту, не може давати вказівок або зобов`язати слідчого тим чи іншим чином оцінити зібрані під час досудового розслідування докази, наслідком чого має стати висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення. При вирішенні питань щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів для прийняття відповідного процесуального рішення під час досудового розслідування слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 40, ст. 94 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 39 та ч. 4 ст. 40 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі обставини були досліджені як слідчим, так і слідчим суддею. Слідчий суддя перевірив доводи, які були викладені в скарзі, вивчив кримінальне провадження, проаналізував та дав оцінку як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження і прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши вищевказаний строк, як пропущений з поважних причин.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 08.05.2025 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову слідчого ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 12 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 29 березня 2023 року за ч.2 ст.182 КК України.

Апеляційну скаргу заявника, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3