Справа№534/2315/24
Провадження №1-кп/534/242/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Горішні Плавні кримінальне провадження №0000514 від 03 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, українця, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого електрогазозварювальником Товариства з обмеженою відповідальністю «Девайс», освіта вища, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення, й триває на даний час.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, яка в подальшому неодноразово продовжувалася, тривала станом на дату вчинення кримінального правопорушення, й триває на даний час.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Судом встановлено, що 05.07.2024 військовозобов`язаний рядовий запасу ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 за викликом із підприємства для звірки та уточнення облікових даних і проходження медичного огляду військово-лікарською комісією. У ході огляду скарг на стан здоров`я не заявляв, тому останнього було визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, навчальних центрах, медичних підрозділах, підрозділах логістики зв`язку та оперативного забезпечення.

У цей же день військовозобов`язаному ОСОБА_4 повторно доведені вимоги законодавства України з питань оборони під особистий підпис.

Військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 12.07.2024 повідомили та намагалися вручити військовозобов`язаному рядовому запасу ОСОБА_4 бойову повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 на 18 год 00 хв. 13.07.2024 для відправлення у військову частину НОМЕР_1 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, однак він відмовився від отримання зазначеної повістки. Зміст повістки був доведений до відома обвинуваченого усно.

Однак у подальшому у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, особливий період.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, не маючи права на відстрочку, будучи визнаним придатним до військової служби, попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації на особливий період, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, 13.07.2024 о 18 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив. Тим самим ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та порушив вимоги ст. 65 Конституції України, Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами) та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив суду, що дійсно був повідомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, знав, що йому необхідно з`явитись 13.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18 год 00 хв., проте свідомо не з`явився, оскільки на його утриманні перебуває хвора дружина, яку він не міг залишити. Також повідомив, що на даний час дружина пройшла курс лікування, її визнано особою з інвалідністю ІІ групи. Дітей у них немає, його батьки померли, у дружини є тільки 75-річна мати, яка теж потребує допомоги. З урахуванням тяжкої хвороби дружини, їй необхідна як фізична допомога, так і матеріальна.

У судовому засіданні були допитані свідки.

Так, ОСОБА_5 (дружина обвинуваченого) зазначила, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 2006 року. Має онкологічне захворювання, пройшла курс лікування, протягом тривалого часу перебуває на лікарняному. Вона потребує сторонньої допомоги, оскільки зараз швидко втомлюється, чоловік допомагає у побуті: виносить сміття, приносить воду по 18 л. Також вона потребує значних витрат, пов`язаних з моніторингом стану її здоров`я, які забезпечує чоловік. Родичів, окрім матері 75 років, яка сама потребує допомоги, немає (а.с. 62-79).

Свідок ОСОБА_6 (знайомий обвинуваченого) пояснив, що ОСОБА_4 є порядною людиною, сім`янином, веде здоровий спосіб життя, відвідує церкву, відносини між ним та дружиною останнім часом наладились. Почав відвідувати церкву, є віруючою людиною, його віра забороняє брати до рук зброю (а.с. 62-79).

У суду немає підстав сумніватися у показаннях свідків, оскільки вони дані під присягою, попереджені про кримінальну відповідальність та допитані в судовому засіданні.

Показання обвинуваченого та свідків повністю підтверджуються дослідженими під час судового слідства письмовими доказами, які узгоджуються між собою та відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а саме:

Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 31.07.2024 № 1/1/1/4772 щодо ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу (а.с. 45-46).

Копією довідки замість військового квитка № 4/843 від 02.02.2004, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку в Комсомольському міськвійськоматі, має військове звання рядовий, ВОС № 949586А, помічник машиніста тепловоза локомотивної служби (а.с. 47).

Аркушами доведення ОСОБА_4 вимог законодавства України з питань оборони під особистий підпис від 06.05.2022 та 05.07.2024 (а.с. 48-49).

Направленням № 1/3/1/1168 від 05.07.2024 на медичний огляд військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби (а.с. 50).

Карткою обстеження та медичного огляду КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні», згідно якої ОСОБА_4 (а.с. 51).

Довідкою військово-лікарської комісії № 133 від 08.07.2024, згідно якої ОСОБА_4 , 1984 року народження, визнано придатним до військової служби (а.с. 52).

Розпискою про отримання повістки на 18:00 13.07.2024, зі змісту якої вбачається, що у графі підпис резервіста підпис відсутній (а.с. 53).

Актом про відмову від отримання повістки від 12.07.2024, яким доведено, що ОСОБА_4 відмовився від отримання бойової повістки, попереджений про кримінальну відповідальність (а.с. 54).

Світлокопією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 55-56).

Довідкою від 19.08.2024 № 832/01-24 КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні», відповідно до якої ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра (а.с. 58).

Вимогою № 7788/115/110/12-2024 від 31.08.2024 про відсутність судимостей у ОСОБА_4 (а.с. 59).

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , згідно якої між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 05.05.2006 зареєстровано шлюб (а.с. 60).

Характеристикою ТОВ «Девайс» від 10.09.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 працює електрогазозварювальником з 04.03.2024, характеризується позитивно (а.с. 61).

Також у судовому засіданні були досліджені докази, надані стороною захисту:

копію направлення на патологічне дослідження ОСОБА_5 від 27.08.2024;

копію мультизрізової компютерної томографії ОСОБА_5 , сигмоскопія від 27.08.2024;

виписку консультації лікаря онколога від 03.09.2024;

копію направлення ОСОБА_5 до лікаря онколога №6588-1186-2754-2179 від 11.09.2024;

копію консультаційного висновку ОСОБА_5 від 11.09.2024 (а.с. 58);

виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6003, №6031, №663, №5470, №4984, виписку №717 із медичної карти амбулаторного хворого (а.с.65-70);

копію пенсійного посвідчення ОСОБА_5 №, серія ААН №909500 від 02.04.2025 (оригінал було оглянуто у судовому засіданні), згідно якого останній призначено пенсію по інвалідності 2 групи строком до 01.04.2027;

витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №146/25/361/ВТ від 06.03.2025;

рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № витягу 146/25/361/І від 06.03.2025.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Порушень положень Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено, а отже перераховані вище докази є належними та допустимими.

Отже, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, показання обвинуваченого, який у судовому засіданні підтвердив, що відмовився від отримання бойової повістки, був обізнаний про час, місце та дату прибуття, проте не з`явився, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, його діяння суд кваліфікує за ст. 336 КК України, оскільки він будучи обізнаним про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 на 18 год 00 хв. 13.07.2024 для відправлення у військову частину НОМЕР_1 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, у визначений час, дату та місце, маючи об`єктивну можливість прибути - не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, відстрочки від мобілізації не мав. Тим самим ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та порушив вимоги ст. 65 Конституції України, Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами) та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину;

- враховує наслідки та обставини вчиненого злочину;

- особу винного - його вік, сімейний стан; неперебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра; відсутність скарг за місцем проживання, позитивну характеристику з місця роботи, наявність на утриманні дружини з інвалідністю ІІ групи;

- обставину, яка пом`якшує покарання (активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, які обтяжують покарання;

- відсутність судимостей у минулому.

Обвинувачений та захисник просили суд врахувати стан здоров`я дружини обвинуваченого, її необхідність у сторонньому догляді та відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд та утримувати ОСОБА_5 , також підкреслювали, що на даний час ОСОБА_4 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки у нього є право на відстрочку, передбачене ч.1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. У зв`язку з чим просили звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор не вбачав підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання та просив призначити покарання у виді позбавлення волі реально.

Суд бере до уваги надані стороною захисту докази, за результатами дослідження яких прийшов до наступного.

Станом на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України у обвинуваченого ОСОБА_4 були відсутні підстави, які б давали право на відстрочку від мобілізації.

На момент ухвалення вироку сторона захисту не довела, що військовозобов`язаному ОСОБА_4 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період або доказів, що він звертався до відповідного уповноваженого органу з цим питанням.

Суд звертає увагу, що згідно постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії. Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

У обвинуваченого ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період виникло з моменту встановлення його дружині ОСОБА_5 інвалідності 2 групи. Проте, наявність права та фактична реалізація цього права не є тотожними поняттями. Суд позбавлений можливості самостійно встановити цю обставину, оскільки законодавцем визначено конкретний орган, якій ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

З огляду на викладене суд враховує обставини, встановлені на підставі доказів щодо стану здоров`я дружини обвинуваченого як підставу для призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією статті 336 КК України.

Однак за відсутності довідки комісії про надання військовозобов`язаному ОСОБА_4 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період або дійсного щирого каяття у вчиненому та призову останнього на військову службу за мобілізацією й проходження ним військової служби у військовій частині, суд позбавлений можливості звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Статтями 50, 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З урахуваням вищенаведеної мети покарання - звільнення від відбування покарання з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що у період воєнного стану є неприпустимим. Враховуючи ситуацію в Україні внаслідок збройної агресії РФ, активні бойові дії на нашій території, коли мобілізаційні ресурси потребують постійного оновлення, конституційний обов`язок кожного громадянина захищати Вітчизну - вчинений обвинуваченим умисний нетяжкий злочин несе в собі значну суспільну небезпечність, тому звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням створить в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безвладдя та безкарності, що може негативно вплинути на бойовий дух інших військовозобов`язаних та мотивацію до виконання військового обов`язку.

Таким чином, застосування ст. 75 КК України не відповідає принципам індивідуалізації покарання, пропорційності та необхідності захисту суспільних інтересів у період воєнного стану. Покарання у вигляді 3 років позбавлення волі є пропорційним, враховуючи пом`якшуючі обставини, але з огляду на суспільну небезпеку діяння та необхідність забезпечення обороноздатності держави, не є достатньою підставою для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1