Справа № 274/2246/23
Провадження № 1-кп/0274/292/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2025 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2022 року за № 0000156 та 03.05.2024 за № 0000449 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовилася із особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів м. Бердичева під приводом не притягнення до відповідальності близьких родичів потерпілих за нібито вчинення ними кримінальних правопорушень та відшкодування шкоди, нібито заподіяної постраждалим.

Реалізуючи свій злочинний умисел, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, 20.06.2021 року близько 06 год. 30 хв. визначила стаціонарний номер телефону, який належить ОСОБА_8 , після чого здійснила до неї телефонний дзвінок з метою повідомлення неправдивої інформації. Під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленістю потерпілої, видала себе за працівника поліції та повідомила про те, що її син спричинив тілесні ушкодження іншій особі.

Скориставшись розгубленим станом потерпілої, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, запропонувала добровільно передати грошові кошти з метою вирішення питання про не притягнення її сина до кримінальної відповідальності за нібито спричинене побиття.

При цьому ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова шахраїв та будучи переконана в тому, що діє в своїх інтересах та інтересах сина, погодилась передати грошові кошти у сумі 10000 гривень.

Отримавши згоду ОСОБА_8 на передачу грошових коштів, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, запитала у останньої адресу проживання та повідомила про приїзд до неї представника поліції, якому вона повинна передати грошові кошти, зустрівшись з ним навпроти приміщення СЗОШ І-ІІІ 17 м. Бердичів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6.

При цьому, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньо обумовленим злочинним планом, невстановленим слідством способом повідомила ОСОБА_5 місце перебування потерпілої з метою отримання у останньої грошових коштів.

З цією метою ОСОБА_5 прибула до обумовленого місця, а саме на АДРЕСА_6, де зустрілась із ОСОБА_8 та продовжуючи виконання заздалегідь обумовленого плану, ввівши потерпілу в оману, представившись представником поліції, отримала грошові кошти у сумі 10000 грн. та золотий ланцюжок з золота 585 проби вартістю 2400 грн., утримуючи які з місця вчинення злочину зникла, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на 12400 грн.

Крім наведеного, в аналогічний спосіб, цього ж дня ОСОБА_5 з метою збагачення та незаконного отримання прибутків попередньо домовилася із особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів м. Бердичева під приводом не притягнення до відповідальності близьких родичів потерпілих за нібито вчинення ними правопорушень та відшкодування шкоди, нібито заподіяної постраждалим.

Реалізуючи свій злочинний умисел, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, 20.06.2021 року близько 21 год. 00 хв. визначила стаціонарний номер телефону, який належить ОСОБА_9 , після чого здійснила до нього телефонний дзвінок з метою повідомлення неправдивої інформації. Під час телефонної розмови з ОСОБА_9 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленістю потерпілого, видала себе за працівника поліції та повідомила про те, що його син здійснив наїзд на іншу особу.

Скориставшись розгубленим станом потерпілого, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, запропонувала добровільно передати грошові кошти з метою вирішення питання про не притягнення його сина до відповідальності.

При цьому ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, реально сприймаючи слова шахраїв та переконаний в тому, що діє в своїх інтересах та інтересах сина, погодився передати грошові кошти у сумі 16 000 гривень.

Отримавши згоду ОСОБА_9 на передачу грошових коштів, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження, запитав у останнього адресу проживання та повідомив про приїзд до нього представника поліції, якому він повинен передати грошові кошти, при цьому, отримавши інформацією про місце проживання потерпілого, наказала ОСОБА_5 зустрітись із потерпілим на АДРЕСА_3.

З цією метою ОСОБА_5 прибула до обумовленого місця, а саме на АДРЕСА_3 , де зустрілась із ОСОБА_9 та, представившись представником поліції, отримала грошові кошти у сумі 16 000 грн., після чого залишила місце вчинення злочину, чим заподіяла ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 29.04.2024 близько 06 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , яка перебувала з дозволу власника ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_1 , виник умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A04е», який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей самий день, час та у вказаному місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, неодноразово продовженого, востаннє Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04е», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 2525 грн. 60 коп., після чого з місця вчинення злочину зникла, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у м. Бердичеві Житомирської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, використовуючи викрадений у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04е» та мобільний додаток «Приват24», з рахунку НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 , у період з 06 год. 55 хв. по 08 год. 30 хв. 29.04.2024 здійснила транзакції грошових коштів у сумі 535 грн. на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , держателя якої досудовим розслідуванням не встановлено, у сумі 200 грн. на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , держателем якої є ОСОБА_10 та о 12 год. 53 хв. 29.04.2024 у сумі 2914 грн. 50 коп. здійснила транзакцію грошових коштів на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_7 , держателем якої є ОСОБА_11 , таким чином таємно викрала їх та розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6175 грн. 10 коп.

Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнається винуватою, передбачена ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила про повне визнання своєї вини, разом з цим по епізодам заволодіння шляхом обману майном потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показала, що на її телефон надійшов виклик з мобільного телефону, доступ до якого має не одна особа. Телефон належав чоловіку на ім`я ОСОБА_11 або ОСОБА_13 , який, з його слів, знаходився в СІЗО №8. По телефону їй сказали, що потрібно під`їхати за адресою і забрати в знайомих кошти, які в подальшому вона мала перерахувати на банківську картку через термінал. Вона зустрілась з потерпілою ОСОБА_8 та забрала в неї 10000 гривень і золотий ланцюжок, а в потерпілого ОСОБА_9 16000 гривень, при цьому вона не представлялась працівником поліції. Також їй не казали, що гроші крадені, їй казали, що гроші потрібно забрати в знайомих і перевести на карту. Перед судовими дебатами обвинувачена визнала свою вину повністю та підтвердила, що дійсно представлялась потерпілим працівником поліції, не заперечуючи фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. По епізоду викрадення мобільного телефону та грошей у потерпілого ОСОБА_6 обвинувачена показала, що вона дійсно взяла телефон «Самсунг», який належав потерпілому та був залишений останнім на зарядці, після чого близько 5.00 год. ранку поїхала зняти з нього гроші. З цього телефону перераховувала гроші ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та таксисту. Не заперечувала фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті по цьому епізоду. Заявила, що шкодує про вчинене та зробила для себе належні висновки. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнала на суму 6766,59 грн., потерпілої ОСОБА_8 визнала повністю.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме :

1) по факту заволодіння шляхом обману майном потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що події відбувалися на Трійцю 2021 року. Приблизно о 06.30 год. на її домашній телефон зателефонували, назвавшись працівниками поліції, та повідомили, що її син біля кіоску по вул. Житомирській в м. Бердичеві когось штовхнув і той розбив голову. Батьки потерпілого вимагають гроші на лікування і запропонували передати кошти представнику поліції, який приїде до неї. Потім приблизно о 08.00 год. до неї приїхали люди на автомобілі білого кольору, останній цифри номерного знаку «НОМЕР_20». Зустріч відбувалась поблизу школи №17 в м. Бердичеві. Обвинувачена назвала себе представником поліції, була одягнута в джинсовий одяг, мала коротке волосся, голова була зав`язана джинсовою косинкою. Гроші вона віддала їй. Остання перерахувала гроші, після чого повернула назад, повідомивши, що цього замало і потрібні ще кошти для того щоб поділитися з іншими працівниками поліції, після чого вона віддала обвинуваченій золотий ланцюжок. Як їй пояснили, гроші мали піти на лікування потерпілого та для уникнення сина від кримінальної відповідальності. Вона запам`ятала обвинувачену, остання мала іншу зачіску ніж в судовому засіданні, але гадає, що та могла користуватися перукою. Цивільний позов підтримала в повному обсязі. Щодо міри покарання покладалась на розсуд суду.

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в подальшому була визнана судом потерпілою, у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_9 , яка суду показала, що все це сталося на трійцю 2021 року близько 22.00 год., коли вони з чоловіком вже лягали спати. На стаціонарний телефон хтось зателефонував та слухавку підняв її чоловік. Вона не вставала з ліжка. Як повідомив чоловік телефонували з поліції та повідомили, що їх син вчинив ДТП і потрібно 3000 доларів США, на що чоловік відповів, що в них є лише 16000 гривень. Співрозмовник повідомив, що потрібно ці гроші винести до зупинки, але він не міг цього зробити, оскільки має хворі ноги. Тоді зловмисники сказали, що до них приїде жінка - працівник поліції і забере гроші, повідомивши в чому ця жінка буде одягнута. Це все чоловік розповів, коли вже виніс 16000 гривень та передав цій жінці. Вона відразу вибігла на вулицю, але та жінка втекла. Поряд з цим, її сусідка ОСОБА_16 бачила жінку, якій чоловік передавав кошти. Крім того, слідчий показував її чоловіку фотографії, на яких він впізнав обвинувачену, якій віддав гроші. Гроші передавав в дворі будинку АДРЕСА_3 ;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка суду показала, що того вечора вона під`їхала на автомобілі до свого під`їзду, що по АДРЕСА_3 . Звернула увагу, як обвинувачена з якимось чоловіком зайшла між будинків та відразу, через 1 хвилину, вже вийшла сама, після чого підійшла до сусіда ОСОБА_9 , який чекав біля під`їзду. Поспілкувавшись з ОСОБА_9 обвинувачена повернулась туди ж, звідки прийшла, а ОСОБА_9 пішов додому. Через певний час на вулицю вибігла дружина потерпілого та повідомила, що їх пограбували. Пізніше в відділку поліції оперативний працівник показував їй 3-4 фотографії, серед яких вона впізнала обвинувачену, при цьому були присутні ще якісь особи. Вона і зараз впізнає обвинувачену, яка в той вечір була поруч з потерпілим;

- даними копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.06.2021, відповідно до якого, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, ОСОБА_9 повідомив, що 20.06.2021 приблизно о 22:00 він передав невідомим особам поряд будинку № 28а по вул. Шкіряників в м. Бердичеві грошові кошти в сумі 16000 грн. за викуп сина (т. 1 а.п. 111);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2021, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому для впізнання 4-х осіб жіночої статі на фотознімку під № 3 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка шляхом обману заволоділа його коштами (т. 1 а.п. 113, 114);

-даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2021, в ході якого свідок ОСОБА_16 серед пред`явлених їй для впізнання 4-х осіб жіночої статі на фотознімку під № 1 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила злочин (т. 1 а.п. 115, 116);

- даними копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.06.2021, відповідно до якого, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, ОСОБА_8 просила прийняти міри до невідомих осіб, які повідомили, що її син в небезпеці та попросили винагороду (т. 1 а.п. 117);

- даними протоколу пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2021, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 на фотознімку під № 2 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила стосовно неї шахрайство (т. 1 а.п. 119, 120);

- даними копії довідки ФОП ОСОБА_17 про те, що станом на 20.06.2021 ціна 1 гр. золота становила 800 грн. (т. 1 а.п. 132);

- даними копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 31.03.2022 (який було оголошено у зв`язку зі смертю потерпілого), згідно якого останній показав, що21.06.2021 близько 21.00 год. на стаціонарний номер телефону йому зателефонував невідомий чоловік, який представився працівником поліції та повідомив, що його син перебуває у поліції, оскільки на автомобілі збив людину, яка перебуває у важкому стані. Після цього чоловік повідомив, що до нього прийде особа з поліції, якій необхідно віддати 3000 доларів, однак коли дізнався, що в нього немає таких коштів, а є лише 16000 гривень, вказав, що прийде жінка, якій необхідно віддати вказану суму грошей. Пізніше до нього прийшла жінка, яка була одягнена у джинсовий одяг, на голові в якої була хустка. Ця жінка представилась працівником поліції, вказавши, що вона знає всі обставини та прийшла забрати гроші, після чого він їй віддав грошові кошти, які в нього були.

Також, судом була досліджена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 01.4.2021, відповідно до якої з матеріалів кримінального провадження № 0000182 від 21.06.2021 були виділені матеріали щодо ОСОБА_5 , які зареєстровані в ЄРДР за №0000156 від 01.04.2022, у зв`язку з чим прокурором до справи були долучені завірені копії письмових доказів.

2) по епізоду таємного викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_6 :

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що в п`ятницю (дати він погано пам`ятає, але дні тижня точно) він був в лікарні та, повертаючись додому на автомобілі, зупинився щоб підвезти жінку до с. Швайківки. По дорозі вони розговорилися та домовились, що жінка приїде до нього з дитиною порибалити. Обличчя жінки він не бачив, оскільки було темно. Наступного дня в суботу ця жінка зателефонувала та повідомила, що вони з дитиною вже йдуть до нього. Трохи згодом до нього додому прийшла обвинувачена з дитиною та повідомила, що учора він підвозив її та вони домовились порибалити. Вони разом сіли пообідали, а потім ще й повечеряли. Дитина в цей час гралась в мобільному телефоні потерпілого, дивилась мультики. В будинку були лише він з обвинуваченою та її дитина. На ранок, коли він прокинувся, то обвинуваченої вже не було, а її дитина залишилась та спала. Він не міг знайти свій мобільний телефон «Самсунг», який ставив на зарядку вночі. З телефону сусідки він намагався додзвонитися на свій номер, але там постійно збивали, трохи згодом слухавку підняла обвинувачена та сказала, що скоро повернеться, просила погодувати її дитину. Пізніше дитину забрав якийсь чоловік. В понеділок він пішов до обвинуваченої додому та забрав свій мобільний телефон. Коли повернувся додому та зарядив телефон, то почав читати повідомлення та перевірив «Приват24», в якому виявив, що на всіх його банківських картках були відсутні кошти. На наступний день він звернувся до поліції. На телефоні був встановлений додаток «Приват24», вхід до якого здійснювався за допомогою номеру мобільного телефону. Він не давав дозволу обвинуваченій брати свій мобільний телефон та витрачати його кошти.

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що обвинувачена є його знайомою. Приблизно рік тому навесні обвинувачена прийшла до нього додому та попросила банківську карту, на що він погодився та дав їй номер своєї карти «Ощадбанку». Остання взяла номер карти та з мобільного телефону перерахувала йому близько 2000 гривень, які в подальшому сама зняла з картки. Обвинувачена не пояснювала, що це за кошти.

-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.05.2024, відповідно до якого, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_18 , яка 28.04.2024 у вечірній час, перебуваючи в його будинку, взяла належний йому мобільний телефон та в подальшому через мобільний додаток зняла кошти в сумі 9000 грн. (т. 2 а.п. 12);

- даними протоколу огляду предметів від 04.05.2024, в ході проведення якого в приміщенні кабінету № 26 Бердичівського РВП за участю потерпілого ОСОБА_6 , в присутності понятих, оглянуто картонну коробку світлого кольору з надписом «Samsung Galaxy A04е», при огляді наліпки на коробці виявлено надпис: модель «SM-AO42F/DS» зроблено в Китаї, імеі1: НОМЕР_8 , імеі2: НОМЕР_3 . При відкритті вказаної коробки виявлено товарний чек, зі змісту якого вбачається, що телефон був придбаний 12.04.2024 за 5099 грн.;

- даними виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 03.05.2024 про витрат по картці/рахунку НОМЕР_9 ( НОМЕР_4 ) і додатковим рахунком договору SAMDN50OTC001888397 від 23.03.2009 за період 28.04.2024 - 29.04.2024, зі змісту якої вбачається, що з належного потерпілому ОСОБА_6 банківського рахунку в період з 28.04.2024 по 29.04.2024 здійснено 8 операцій з переказу коштів, зокрема: 28.04.20243 о 13:03 здійснено переказ зі своєї картки на суму 755 грн.; 28.04.2024 о 15:18 здійснено переказ зі своєї карти на суму 755 грн.; 28.04.2024 о 16:03 здійснено переказ на карту ПриватБанк через додаток 24, одержувач ОСОБА_15 , на суму 700 грн.; 28.04.2024 о 18:47 здійснено переказ зі своєї карти на суму 305 грн; 29.04.2024 в 05:33 здійснено переказ зі своєї карти на суму 405 грн.; 29.04.2024 в 06:55 здійснено переказ зі своєї карти на суму 535 грн.; 29.04.2024 в 08:30 здійснено переказ на карту ПриватБанк через додаток 24, одержувач ОСОБА_10 , на суму 200 грн.; 29.04.2024 в 12:53 здійснено переказ зі своєї карти на суму 2914,50 грн. (т. 2 а.п. 14);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2024 з фототаблицею, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 розповів про обставини, за яких в нього було викрадено мобільний телефон за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , та показав, де саме відбулася вказана ним подія, місце в кімнаті, де він залишив мобільний телефон. Крім цього вказав на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він забрав свій мобільний телефон у ОСОБА_5 (т. 2 а.п. 15 - 18);

-даними протоколу огляду речей та документів від 25.06.2024 з додатком у вигляді диску, в ході проведення якого в приміщенні кабінету № 26 Бердичівського РВП з використанням персонального комп`ютера оглянуто CD-R диск з інформацією, отриманою в ході тимчасового доступу до речей документів АТ КБ «ПриватБанк». Зокрема встановлено, що на диску знаходиться папка «240611РВNКІ45. При відкритті даної паки виявлено два файли з назвами «ІР» та «НОМЕР_4». При відкритті файлу з назвою «ІР» встановлено, що всередині знаходиться виписка по банківській картці за рахунком № НОМЕР_4 за період з 28.04.2024 13:01 по 29.04.2024 13:09, який належить ОСОБА_6 . Із даної виписки вбачається, що транзакції здійснювалися з мобільного номеру НОМЕР_10 та мобільного терміналу «SM-A042F/samsung». При відкритті файлу із назвою: « НОМЕР_11 » встановлено, що в середині знаходиться виписка по банківському рахунку № НОМЕР_11 за період з 27.04.2024 21:26 год. по 29.04.2024 12:53 год, який належить ОСОБА_6 . Зі змісту виписки вбачається, що 28.04.2024 о 13:03:36 та 28.04.2024 о 15:18:20.000 були здійснені перекази двома платежами по 755 гривень з картки № НОМЕР_12 на картку № НОМЕР_13 ; 28.04.2024 о 16:03:55 здійснений переказ на суму 700 гривень з картки № НОМЕР_12 на картку ОСОБА_15 № НОМЕР_14 ; 28.04.2024 о 18:47:24 здійснений переказ на суму 305 гривень з картки № НОМЕР_12 на картку № НОМЕР_13 ; 29.04.2024 о 05:33:34 переказ на суму 405 гривень з картки № НОМЕР_12 на картку № НОМЕР_15 : 29.04.2024 о 06:55:48 переказ на суму 535 гривень з картки № НОМЕР_12 на картку № НОМЕР_5 ; 29.04.2024 о 08:30:03 здійснений переказ на суму 200 гривень з картки № НОМЕР_12 на картку ОСОБА_10 № НОМЕР_6 ; 29.04.2024 о 12:53:31 здійснений переказ на суму 2914 гривень 50 копійок з картки № НОМЕР_12 на картку № НОМЕР_7 (т. 2 а.п. 19 - 22);

- даними протоколу огляду місця події від 02.05.2024 з фототаблицею, відповідно до якого місцем огляду є ділянка місцевості розміром 2х2 м. поруч з будинком АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду місця події потерпілий ОСОБА_6 добровільно надав для вилучення мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04е» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-карта за номером НОМЕР_10 , який було поміщено до спец. пакету №WAR 1015702 та направлено до Бердичівського РВП. Крім того, в ході огляду було оглянуто обстановку в кімнатах за місцем проживання потерпілого та зафіксовано місце, де знаходився мобільний телефон до викрадення (т. 2 а.п. 24 - 28);

- даними висновку експерта від 14.05.2024 № СЕ-19/106-24/7305-ТВ з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого ринкова вартість наданого на експертизу торговельної марки «Samsung Galaxy A04е» станом на 27.04.2024 становила 2525,60 грн. (т. 2 а.п. 32 - 37);

- даними протоколу огляду речей та документів від 28.06.2024 з додатком у вигляді копії банківської карти НОМЕР_7 та виписки по картковому рахунку, в ході проведення якого в приміщенні кабінету № 26 Бердичівського РВП проведено огляд виписки за період з 25.04.2024 по 31.05.2024 з банку «Ощадбанк» по рахунку НОМЕР_16 , належного ОСОБА_11 , паспорт НОМЕР_17 . На другій сторінці виписки виявлено проведення транзакції по карті № НОМЕР_18 , яка відбулась 29.04.2024 про зарахування на вказану карту 2900 грн. від ОСОБА_20 (т. 2 а.п. 39, 40, 41-43);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.07.2024 з фототаблицею до нього, в ході проведення якого ОСОБА_5 , в присутності понятих, розповіла про обставини вчинення нею крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 , вказала на будинок АДРЕСА_1 , в якому вона здійснила крадіжку мобільного телефону, показала місце в кімнаті, з якого вона викрала мобільний телефон належний ОСОБА_6 , вказала напрям, в якому поїхала на таксі з викраденим мобільним телефоном, вказала місце на пл. Сідлецька в м. Бердичеві, де вона розрахувалася за таксі, перерахувавши за допомогою викраденого телефону з рахунку потерпілого гроші, вказала на місце поруч кафе «Заманиха», що по АДРЕСА_4 , де вона за допомогою телефону, належного потерпілому, розрахувалася за таксі, вказала на місце поруч з будинком АДРЕСА_5 , де вона на банківську карту ОСОБА_11 переховувала грошові коштиз рахунку потерпілого ОСОБА_6 , вказала на місце поруч з будинком АДРЕСА_1 , де вона 30.04.2024 повернула мобільний телефон потерпілому ОСОБА_6 (т. 2 а.п. 60 - 66).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 12.11.2024 ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст.185 КК України (по епізоду таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 від 28.04.2024 на суму 2920 грн.), у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Кримінальне провадження в цій частині було закрито.

Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежними доказами дані, які містяться в показаннях свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , копії протоколу вилучення б/н від 21.09.2021 (т.1 а.п.122, ), копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.11.2021, з додатком у вигляді опису (т. 1 а.п. 123-124), копії висновку експерта від 13.12.2021 № СЕ-19/106-21/11938-КТ (т. 1 а.п. 127-130), протоколі огляду речей та документів від 28.06.2024 (т. 2 а.п. 44, 45, 46 - 59), оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, ці докази не містять. Що стосується протоколу огляду речей та документів від 28.06.2024, то вказаний протокол був доказом по епізоду протиправної діяльності ОСОБА_5 , у якому судом остання була звільнена від кримінальної відповідальності, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Разом з цим, в епізодах протиправної діяльності, що залишились, вказаний доказ не доводить вини обвинувачений і є неналежним.

Вирішуючи питання про допустимість та можливість використання як доказу наданого прокурором протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 , який не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні у зв`язку з його смертю, суд виходить з того, що об`єктивно наявні поважні причини неможливості допиту потерпілого в судовому засіданні, показання вказаного потерпілого не є вирішальними для засудження обвинуваченої та підтверджуються іншими доказами, крім того, обставини, які викладені в протоколі допиту потерпілого не оспорюються стороною захисту. Відповідно такий доказ є допустимим, що узгоджується з практикою Верховного Суду, зафіксованої, в тому числі, в постанові цього Суду від 10.09.2020 у справі № 766/19891/17, а також не суперечить загальним принципам, випрацюваним ЄСПЛ, зокрема у справах Al-KhawajaandTaheryv.TheUnitedKingdom [GC], заяви №26766/05 та №22228/06, ЄСПЛ 2011, Schatschaschwiliv.Germany [GC], заява №9154/10, ЄСПЛ 2015, Setonv.TheUnitedKingdom, заява №55287/10, §57-59, від 31.03.2016, «Боєць проти України», заява №20963/08, §74-76, від 30.01.2018, «Гарбуз проти України», §34, заява №72681/10, від 19.02.2019.

Суд критично ставиться до первісних показань обвинуваченої, в яких вона вказувала, що не знала про те, що гроші, які вона брала у потерпілих, були здобуті шахрайським шляхом (в кінці судового розгляду обвинувачена не заперечувала обставин, викладених в обвинувальному акті). При наданні оцінки таким показанням, суд враховує те, що обвинувачена під час зустрічей з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 представлялась працівником поліції, тобто вводила їх в оману, що не потрібно було б робити у випадку, якщо вона дійсно просто виконувала функції кур`єра і мала передати гроші від однієї людини іншій. Крім того, з показань потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що обвинувачена при зустрічі взяла в неї 10000 гривень, перерахувала їх, після чого повернула назад, вказавши, що цих коштів недостатньо, у зв`язку з чим потерпіла віддала на додачу до грошей свій золотий ланцюжок. Вказана поведінка обвинуваченої свідчить про те, що вона не просто виконувала роль кур`єра, а була поінформована про походження грошей, діяла за попередньою змовою з невстановленою особою та усвідомлено приймала участь у заволодінні коштами потерпілих шахрайським шляхом.

Винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих дій доводиться сукупністю досліджених доказів, які є достатніми для визнання її винуватою, а тому загальне посилання захисника на недоведеність винуватості, не зважаючи на визнання обвинуваченою своєї вини, суд до уваги не приймає.

Суд виключає з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на те, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та яка діяла спільно з ОСОБА_5 перебувала у слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» м. Житомир, оскільки вказана обставина не підтверджується жодним доказом, а обвинувачена в своїх показаннях вказала, що така інформація їй була відома лише зі слів цієї особи, тобто сама вона не знала, де знаходиться її спільник, а тому таку обставину не можна вважати доведеною.

Судом було досліджено усі процесуальні джерела доказів, які були надані учасниками судового провадження. Будь-яких заяв або клопотань про долучення, дослідження або перевірку інших доказів, учасниками судового провадження подано не було. Учасники висловили одностайну позицію про можливість закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Оцінивши наведені докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує її дії за: ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчинених нею злочинів, які є нетяжким умисним (ч. 2 ст. 190 КК України), тяжким умисним злочином (ч. 4 ст. 185 КК України), сукупність всіх обставин їх вчинення, а саме заволодіння майном людей похилого віку, дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості, однак в Бердичівському міськрайонному суді відносно якої розглядаються ще декілька епізодів злочинної діяльності за ч.4 ст. 185, розлучена, має на утриманні малолітню дитину, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка систематично порушує громадський порядок, зловживає спиртними напоями, на спеціалізованому обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, а також обставини, які пом`якшують, обтяжують її покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину по епізоду таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, зважаючи на відсутність таких в обвинувальному акті, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, зважаючи на характер суспільно небезпечних діянь, вчинених обвинуваченою, приймаючи до уваги її особу та санкції статей, за якими суд визнає її винуватою, позицію потерпілих, які на суворому покаранні не наполягають, поклавшись у вирішенні цього питання на розсуд суду, ставлення обвинуваченої до вчинених злочинів, яка до останнього засідання заперечувала свою вину за ч.2 ст. 190 КК України і лише під тиском наданих стороною обвинувачення доказів визнала свою вину, за більш ніж два роки слухання справи в суді не вчинила жодних дій на відшкодування спричиненої потерпілим шкоди, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч.4 ст. 185 КК України, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, суд вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті, у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Остаточне покарання суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як нею так і іншими особами.

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов до обвинуваченої, відповідно до якого потерпілий просить стягнути з обвинуваченої матеріальну шкоду в розмірі 10475 грн. 48 коп. та 20000 грн. моральної шкоди.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди шляхом крадіжки грошей з його банківського рахунку на суму 6766,59 грн. (з врахуванням нарахованих відсотків банку за переказ кредитних коштів), позов в цій частині визнається обвинуваченою, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню на вказана суму. Разом з цим суд відмовляє в стягнення вартості мобільного телефону, який ОСОБА_5 викрала у потерпілого, оскільки цей телефон було повернуто потерпілому. Також, суд відмовляє в стягненні відсотків за користування кредитними коштам, у зв`язку з тим, що потерпілим не надано доказів нарахування таких відсотків і їх сплату саме за викрадені кошти, а не з іншої суми.

Щодо моральної шкоди, то ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Дослідивши цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині зазнання ними моральних страждань, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 12500 грн., суд приходить до висновку, що він підлягає до повного задоволення в зв`язку з доведеністю підстав і розміру позову та його повного визнання обвинуваченою.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_5 20000 грн. матеріальної шкоди підлягає залишенню без розгляду, оскільки пред`явлений після початку судового розгляду. Потерпіла ОСОБА_7 , яка набула статусу потерпілої після смерті чоловіка ОСОБА_9 , не позбавлена права звернутись з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. При цьому, суд не вирішує питання щодо долі речового доказу - мобільного телефону «Nokia», який було вилучено під час обшуку у ОСОБА_22 , оскільки він визнаний речовим доказом в межах кримінального провадження №0000183 і в саме в межах того кримінального провадження суд має вирішити його долю.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої. Аналогічно питанню про речові докази, суд не вирішує питання щодо відшкодування процесуальних витрат за проведення комп`ютерної - технічної експертизи СЕ-19/106-21/11938-КТ, які становлять 1372 (одну тисячу триста сімдесят дві) гривні 96 копійок, у зв`язку з тим, що дану експертизу проведено у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2021 № 0000183 щодо особи, матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження і питання про ці витрати має бути вирішено в тому провадженні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 06.05.2024 на мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e», який частково був скасований ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 24.09.2024 (т. 1 а.п. 213), після набрання вироком законної сили підлягає повному скасуванню.

Зважаючи на відсутність клопотань, суд не вбачає підстав для обрання щодо обвинуваченої запобіжного заходу. Крім цього, при вирішенні даного питання суд враховує, що до обвинуваченої наразі застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, а тому повторне застосування запобіжного заходу є недоцільним.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за:

- ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченій ОСОБА_5 визначити за цими кримінальними правопорушеннями остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання обвинуваченої строк її попереднього ув`язнення 13.03.2023 до 14.03.2023 (включно) з розрахунку день за день.

У відповідності до ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 10.07.2024 по 28.08.2024 (включно), виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_5 - не застосовувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 в якості відшкодування матеріальної шкоди 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_19 ) в якості відшкодування матеріальної шкоди 6766,59 (шість тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 59 коп., 1000 (одну тисячу) гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_5 20000 грн. матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової товарознавчої експертизи, які становлять 1514 (одну тисячу п?ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 06.05.2024 на мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e», IMEІ1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-карта за номером НОМЕР_10 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A04e» чорного кольору IMEІ1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-карта за номером НОМЕР_10 , який переданий потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, залишити потерпілому ОСОБА_6

- CD-R диск з надписом вх. 8782033 від 11.06.2024 з рухом коштів по банківському рахунку № НОМЕР_4 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах судового провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1