УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004873 від 15 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статтею 186 Кримінального кодексу України підозрюваному:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Альчевська, Луганської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

в с т а н о в и в:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 0004873 від 15 травня 2019 року, відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , 15.05.2019 приблизно о 13.25 години, виходячи з напівпідвального приміщення магазину одягу, що розташований по АДРЕСА_2 та помітивши невідому йому раніше ОСОБА_8 , яка в цей час, взявши дитину на руки, залишала дитячу коляску з особистими речами на вулиці перед входом до вищевказаного магазину, вирішив викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_7 , 15.05.2019 приблизно о 13.30 години, впевнившись, що ОСОБА_8 зайшла до приміщення магазину, підійшов до дитячої коляски, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і не зможе йому перешкодити, відкрив сумку, яка висіла на дитячому візку, звідки викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон «Huawei», вартістю 5 000 гривень, в якому знаходилися сім-карта оператора «Київстар», вартістю 50 гривень та оператора «Лайф», вартістю 50 гривень. В цей час ОСОБА_7 був помічений директором СПД «Швейне ательє» ОСОБА_9 , яка знаходилася в приміщенні магазину та повідомила про це ОСОБА_8 остання, утримуючи дитину на руках, відразу ж направилася до виходу, та почала кричати вслід ОСОБА_7 , щоб він зупинився та повернув викрадене майно. ОСОБА_7 , зрозумівши, що його злочинні дії викриті , почав тікати, на прохання ОСОБА_8 не реагував та, утримуючи викрадене майно, побіг в невідомому напрямку.

Відкрито викравши вказане вище майно, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 5 100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється органом досудового розслідування у тому, що своїми умисними діями, які виразились в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 186 КК України.

16 травня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 186 КК України, яке було вручено відповідно до вимог КПК України.

В ході розслідування ОСОБА_7 неодноразово вручалися повістки про явку до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві на на 25.05.2023р., 26.05.2023р. та 27.05.2023р., але останній в призначені дати та час не з`явився, причину неявки не повідомив. На даний час його місцезнаходження не відоме.

10.06.2019 винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ( хостел ).

27.06.2023 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в кримінальному провадженні № 0004873 від 15.05.2019р. за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22 травня 2024 року здійснив перетин державного кордону України через пункт пропуску «Каланчак» та з того часу до України не повертався.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до частини 1 статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваної, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду переховування; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозра за частиною 1 статтею 186 КК України, відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбачених частиною 1 статтею 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_7 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, один із яких відноситься до нетяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, тривалий час перебуває у розшуку, оскільки переховується від органів слідства та суду. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_7 знаходиться на окупованій території України, у зв`язку з чим був оголошена у міжнародний розшук.

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному вразі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбаченого частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 22.04.2024 року перебуває у міжнародному розшуку, і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1