Справа № 752/3618/24
Провадження № 1-в/752/209/25
УХВАЛА

25 червня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 23 травня 2025 року про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Києві, має середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло для розгляду вищевказане подання, мотивоване тим, що іспитовий строк, встановлений вироком суду закінчився 21 лютого 2025 року, а тому щодо засудженого слід вирішити питання про звільнення від покарання на підставі ч. 1 ст. 78 КК України.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення подання, мотивуючи тим, що засуджений не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки і ухвалою суду від 10 березня 2025 року вже було відмовлено у задоволення аналогічного подання представника органу пробації.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, клопотань не направили, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання представника органу з питань пробації, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 1 рік, та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За даними Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області протягом іспитового строку засуджений на неодноразові виклики до органу пробації не з`явився, покладені на нього вироком суду обов`язки щодо періодичної явки для реєстрації та повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання не виконав, місцеперебування засудженого на даний час невідоме, відносно нього здійснюються розшукові заходи.

Враховуючи викладене, суд не вбачає передбачених ст. 78 КК України підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Посилання представника органу пробації на зазначені у ст. 89 КК України строки погашення судимості є безпідставним, оскільки порядок звільнення від покарання в даному випадку регулюється положеннями ст. 78 КК України.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволені подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 23 травня 2025 року про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1