УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

м. Київ

справа № 309/2328/23

провадження № 51-1274ск25

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженогоОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Закарпатського апеляційного судувід 21 січня

2025 року,

встановив:

за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на суму

755,12 грн.

Не погодившись із вказаним вироком суду, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою від 21 січня 2025 року Закарпатський апеляційний суд відмовив захиснику

ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду та повернув йому апеляційну скаргуна підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Стверджує, що апеляційний суд безпідставно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернув апеляційну скаргу захисника. Крім того, позбавивши його як захисника обвинуваченого можливості надати усні пояснення під час розгляду клопотання про поновлення строку шляхом постановлення ухвал про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, чим, на думку захисника, було порушено право на захист засудженого ОСОБА_6 .

Колегія суддів, перевірила доводи, наведені в касаційній скарзі захисника, та додані до неї копії судових рішень, матеріали провадження за касаційною скаргою, дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, встановлено судом апеляційної інстанції й не заперечується захисником, вирок Хустського районного суду Закарпатської області був ухвалений 11 липня 2023 року за спрощеною процедурою, передбаченою ч.3 ст. 349 КПК України. Суд акцентував увагу на тому, що розгляд кримінального провадження відбувся за участі засудженого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 .

Також убачається, що захисник ОСОБА_5 свої повноваження на захист ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні отримав 21 серпня 2024 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження вироку щодо останнього.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому, ч. 1 ст. 117 КПК України встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку: оскільки захисник ОСОБА_5 є самостійною процесуальною особою, колегія суддів оцінила поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 саме через призму наявності підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги захиснику. Наявність причин, що призвели до пропуску строку на подачу апеляційної скарги самим обвинуваченим ОСОБА_4 не дає підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги захиснику як особі, яка подала апеляційну скаргу від свого імені.

Поміж іншого, сам по собі факт укладення угоди про надання правової допомоги після закінчення строку на оскарження судового рішення не є причиною, яка може бути визнана поважною для поновлення цього строку.

З таким рішенням апеляційного суду погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду щодо доводів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційний суд покликався на те, що обвинувачений ОСОБА_4 був присутнім під час розгляду провадження та під час оголошення судового рішення, ознайомлений з порядком і строками оскарження вироку і не був позбавленим можливості оскаржити вказаний вирок у передбачений законом строк.

Строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду для учасників судового провадження обліковувався з 12 липня 2023 року по 11 серпня 2023 року.

Копію зазначеного вироку суду отримав обвинувачений ОСОБА_4 11 липня

2023 року, а 12 липня 2023 року - отримала захисник-адвокат ОСОБА_7 . Згідно розпорядження Хустського районного суду Закарпатської області вирок суду від 11 липня 2023 року набув законної сили 11 серпня 2023 року.

З огляду на вказане, всі учасники провадження мали достатньо часу для визначення своєї правової позиції та подання апеляційної скарги в межах визначеного процесуальним законом строку.

Суд апеляційної інстанції слушно вказав, що не може бути визнано поважною причиною окрім іншого ще й те, що захисник набув своїх повноважень в інтересах засудженого після спливу строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.

Щодо доводів касаційної скарги про порушення апеляційним судом права надати усні пояснення щодо порушення строку на апеляційне оскарження шляхом постановлення ухвал про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції за його участі слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Разом із тим Суд доходить висновку, що адвокат ОСОБА_5 , звертаючись до апеляційного суду з клопотаннями про забезпечення його участі у справі в режимі відеоконференції, був обізнаний з датою, часом і місцем судового засідання, однак у судове засідання не з`явився.

Тому посилання адвоката ОСОБА_5 у цьому випадку на істотні порушення вимог законодавства, допущені апеляційним судом, оскільки розгляд справи здійснено без його участі, не є слушними.

При цьому також слід зазначити, що вступ нового представника у провадження не скасовує попередніх процесуальних дій та рішень і не є підставою для вчинення нових, а тому не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на зазначене, обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, касаційна скарга захисника не містить.

Враховуючи те, що під час касаційного розгляду не було встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би були безумовними підставами для скасування судового рішення, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановив:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3