ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/374/25 Справа № 712/9618/25 Категорія: ст.ст. 176,181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря прокурора захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7
підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха, Донецької області, громадянина України, працює водієм ФОП ОСОБА_10 , на утриманні неповнолітніх дітей не має, який особою з інвалідністю, учасником бойових дій, депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_12 , поданим в рамках кримінального провадження №0002415 від 13 липня 2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської окружної прокуратури перебуває кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002415 від 13 липня 2025 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2025 року вказане клопотання слідчого - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, у межах строку досудового розслідування, тобто до 13 вересня 2025 року включно, із забороною залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_2 у нічний час доби, а саме з 21:00 год. до 06:00 год. наступної доби із покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків:

1) у нічний час доби, а саме з 21:00 год. до 06:00 год. наступної доби перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

2) не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

5) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Визначено строк дії даної ухвали - до 13 вересня 2025 року включно.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як необґрунтовану та таку, що постановлена при невідповідності висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства та постановити нову, якою клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_11 задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 13 вересня 2025 року.

При цьому, звертає увагу на те, що приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя не врахувала в достатній мірі всі обставини кримінального правопорушення, а також встановлені слідством наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, а також наявність вагомих доказів причетності підозрюваного до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Зазначає, що судом не було надано належної оцінки ризикам, вказаним у клопотанні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик обґрунтовувався тим, що останній хоча і підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, але під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого тимчасового проживання, таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також, на думку сторони обвинувачення є доведеним та може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного те, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків, адже вони є місцевими жителями, а їх анкетні дані йому відомі із матеріалів клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею були дотримані.

Так, слідчий суддя встановила, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України;

- наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Як убачається з матеріалів провадження, 13 липня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При судовому розгляді клопотання слідчий суддя перевірила відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясувала питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого, підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак прийшла до висновку про недоведеність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчий суддя вказала, що тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема ЄСПЛ у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Згідно з п. 88 рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2013 року у справі «Мхітарян проти Російської Федерації» на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильно скасуванню правила сталі 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах.

Не може утримання підозрюваного під вартою бути застосовано і з тієї причини, що у справі, на думку обвинувачення, очікується призначення покарання у вигляді позбавлення свободи - рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії», «Ілійков проти Болгарії», «Летіли проти Франції», «Худойоров проти Росії», «Рохліна проти Росії».

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення ЄСПЛ «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Вирішуючи питання про запобіжний захід, суд повинен враховувати вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 не судимий, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, підозрюваний працює водієм ФОП ОСОБА_10 , що в сукупності свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних і економічних зв`язків.

В суді апеляційної інстанції стороною обвинувачення не було представлено доказів порушення підозрюваним ОСОБА_8 умов застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе належним чином забезпечити дотримання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам.

Слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому зазначені в клопотанні слідчого підстави, за яких він просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,422, 423 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 вересня 2025 року із покладенням відповідно до ч.5 ст.194 КПК України процесуальних обов`язків, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4