Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду в місті Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0000391 від 23.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

У С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000391 від 23.05.2025 року, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, звернулась до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання слідча зазначила, що у провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходяться матеріали кримінального провадження №0000391 від 23.05.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.

Органом досудового розслідування 26.07.2025, повідомлено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Гопчиця, Погребищенського району, Вінницької області, громадянину України, неодруженому, офіційно не працевлаштованому, з середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимому, 27.07.2024 направлено обвинувальний акт до Подільського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України, про те, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин у великих розмірах з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений слідством час однак не пізніше 23.05.2025, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP у великих розмірах, психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетаміну у великих розмірах та наркотичного засобу обіг якого обмежено - канабісу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливим мотивом спрямованим на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP у великих розмірах, психотропної речовини обіг якої обмежено - амфетаміну у великих розмірах та наркотичного засобу обіг якого обмежено - канабісу, діючи з корисливим мотивом ОСОБА_4 , у невстановленому місці та часі у невстановленої слідством особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP у великих розмірах, психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін у великих розмірах та наркотичний засіб обіг якого обмежено - канабіс які залишив при собі, чим здійснив придбання та розпочав зберігання, з метою подальшого збуту.

У подальшому, 23.05.2025 о 20 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, проспект Європейського Союзу 58, ОСОБА_4 , було зупинено працівниками поліції та у подальшому, а саме у період часу з 22 год. 29 хв. по 23 год. 00 хв., проведено затримання та в ході особистого обшуку виявлено та вилучено десять поліетиленових пакетів з пазовою застібкою з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 6,988 г., десять поліетиленових пакетів з пазовою застібкою з порошковою речовиною білового кольору, що містить у своєму складі небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 1,797 г., та десять поліетиленових пакетів з пазовою застібкою з наркотичним засобам обіг яких обмежено - канабіс, масою 9,24 г.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється, у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин у великих розмірах з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, контроль за його поведінкою а також запобігання наступним ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку органу досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не призведуть до нормальної процесуальної поведінки та можуть перешкодити проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні та в подальшому судовому розгляду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Також слід зазначити, що ОСОБА_4 , неодноразово не з`являвся на виклик слідчого, про, який йому було належним чином повідомлено, відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, знаючи про суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин ОСОБА_4 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи, той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що характер вчинених злочинних дій підозрюваного свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону. Також слід врахувати, що

ОСОБА_4 , має судимість за ч. 1 ст. 309, хоча дана судимість погашена, але слід врахувати, що ОСОБА_4 , знову вчинив злочин пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення - докази у даному кримінальному провадженні, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_4 повністю перераховані у даному клопотанні та є достатніми для обґрунтованості повідомленої підозри;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, передбачає позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - є тяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається застава у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків відповідно до ст.177 КПК України, орган досудового розслідування вважає за необхідне при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, обрати відносно підозрюваного заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка зможе повною мірою гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрюваного та його захисника, які заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , у причетності до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи від 23.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.05.2025; протоколом огляду від 24.05.2025; висновком експерта від 23.05.2025; протоколом огляду від 19.07.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 pоку, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у виняткових випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких, ч. 2 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого, та санкція передбачає покарання до 10 років позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відтак, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання по суті в судовому засіданні встановлено, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що орган досудового розслідування обґрунтовано підозрює ОСОБА_4 у причетності до інкримінованого йому злочину, прокурором доведені деякі із ризиків, однак, не доведено, що не можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку, тримання під вартою в цьому провадженні щодо інкримінованого ОСОБА_4 злочину, накладатиме на підозрюваного надмірний тягар, який не відповідає ні особі підозрюваного, ні обставинам даного провадження в їх сукупності.

Тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу в конкретних обставинах даного провадження.

На переконання слідчого судді застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найбільш обтяжливого запобіжного заходу, в даному конкретному випадку буде неприйнятним, а запобігти встановленим ризикам на стадії досудового розслідування буде можливо і без тимчасової ізоляції підозрюваного від суспільства в місцях несвободи.

Тому слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і не буде надмірним тягарем для нього і хоча домашній арешт накладає на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, він усе одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ.

Відтак, враховуючи все вище перелічене, наведені у клопотанні ризики, а також тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення і його наслідки, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити і обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду та з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 234 - 236, 303, 307, 309, 376 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000391 від 23.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити;

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки покладаються на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк дії ухвали, а саме, до 23.09.2025;

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених слідчого та/або прокурора у вказаному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1