Справа № 304/1055/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/318/25, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених 18 жовтня 2023 року до ЄРДР за № 0000311, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 358 КК України, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Івано-Франківськ Івано-Франківської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_5 строком до 06 липня 2025 року наступні обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин вечора по 06 годину 00 хвилин ранку без дозволу слідчого чи прокурора; 2) прибувати до начальника відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , прокурора чи суду за їх першою вимогою; 3) повідомляти начальника відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідного органу міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Дата закінчення дії ухвали 06 липня 2025 року.

З матеріалів за клопотанням вбачається, що начальник відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000311, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 358 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що слідчою групою відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Вказував, зокрема, що в період з 17 червня 2022 року по 20 вересня 2022 року, директор Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , достовірно знаючи про реальні ринкові ціни одного квадратного метру землі в місті Ужгороді станом на червень 2022 року, оскільки по роду своєї професійної діяльності підписував офіційні документи пов`язані з орендою, продажем, приватизацією об`єктів комунального майна, не дотримуючись основних завдань покладених на очолюваний ним Департамент в частині захисту майнових прав та інтересів територіальної громади міста, несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов`язків, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси громади, поверхово, у протиріччі з установленим порядком, після отримання, складених та підписаних фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 восьми звітів про оцінку земельних ділянок із заниженою ринковою вартістю таких ділянок, належним чином такі документи не перевірив, об`єктивну їхню рецензію спеціалістами оцінювачами не організував, зауваження під час розгляду таких звітів структурними підрозділами Ужгородської міської ради від імені Департаменту не надав, а навпаки в зазначений період погодив без зауважень проекти рішення сесії Ужгородської міської ради про затвердження таких звітів на депутатами Ужгородської міської ради на черговій сесії.

Як зазначив детектив, 30 серпня 2022 року на підставі складених і підписаних фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 восьми звітів про оцінку земельних ділянок із заниженою їхньою ринковою вартістю, а також відповідних погоджень ОСОБА_5 від імені Департаменту міського господарства, рішеннями XXIII сесії Ужгородської міської ради VIII скликання затверджено таку вартість та надано дозвіл на приватизацію таких ділянок шляхом їхнього викупу.

Відтак, за позицією органу досудового розслідування, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, що виразилось у реалізації комунального майна за заниженою вартістю, місцевий бюджет територіальної громади міста Ужгорода недоотримав доходів на загальну суму 69 637 088,30 грн., чим майновим інтересам територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради спричинено тяжкі наслідків, так як сума матеріальних збитків в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2022 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.

29 квітня 2025 року відповідно до статей 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Також слідчий послався на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. При цьому органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні відносно ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема слідчий вказав, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є нетяжким та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, при цьому внаслідок неналежного виконання підозрюваним службових обов`язків інтересам територіальної громади завдано матеріальних збитків на загальну суму 69 637 088,30 грн., що вже саме по собі може бути підставою та мотивом переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, які вже встановлені та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі працюють в Ужгородській міській раді, в тому числі і Департаменті міської інфраструктури, може вступати у позапроцесуальні відносини зі свідками (експертами/спеціалістами) та схиляти їх до зміни даних слідству показань, оскільки має сталі зв`язки в органах державної влади та місцевого самоврядування на території Закарпатської області; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час невстановлених осіб, а також підшукувати інших осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Як було встановлено в ході вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , останній за місцем реєстрації не проживає, з дружиною не спілкується, оскільки вони перебувають на стадії розлучення, за місцем роботи 29 квітня 2025 року був відсутній та мав намір вийти у відпустку. При цьому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та очолюючи управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, що у свою чергу створює ризик у протиправний спосіб отримання ним від імені даного місцевого самоврядування документів, які можуть надати йому право виїзду за кордон.

З цих підстав слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, через що просив клопотання задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя взяв до уваги те, що у підозрюваного відсутні будь які порушення процесуальних обов`язків з його боку, а також у цьому світлі позитивні характеристики особи підозрюваного є учасником бойових дій, Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи нагороджений відзнаками «За відвагу у надзвичайній ситуації» та «Знак пошани», нагрудним знаком «За розмінування» ІІ ступеня, Всеукраїнською ГО «Асоціація «Афганці «Чорнобиля» нагороджений медаллю «За виконаний з честю обов`язок», а також Указом Президента України від 21 листопада 2008 року № 1070 орденом «За мужність ІІІ ступеня»; що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України, а також те, що виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в матеріалах провадження немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчим у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено, тому прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, що виразилось у реалізації комунального майна за заниженою вартістю, місцевий бюджет територіальної громади міста Ужгорода недоотримав доходів на загальну суму 69 637 088,3 гривень, чим самим майновим інтересам територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради спричинено тяжких наслідків, так як сума матеріальних збитків в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2022 рік неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Посилається, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ст.177 КПК України.

Зокрема, зазначає, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , а саме ч. 2 ст. 367 КК України є нетяжким та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, в той же час, внаслідок неналежного виконання останнім своїх службових обов`язків, інтересам територіальної громади завдано значних матеріальних збитків, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, слідчим суддею не взято до уваги той факт, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені, та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі працюють в Ужгородській міській раді, в тому числі і Департаменті міської інфраструктури. Стверджує, що висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом, є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. Враховуючи суспільну небезпечність та тяжкість вказаного злочину, а також наявний суспільний резонанс, сторона обвинувачення вважає, що до підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника-адвоката, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

Вказаних вимог слідчим суддею було дотримано не повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованій підозрі», згідно з яким цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Зібрані органами досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що підтверджується доданими до клопотання: завіреними копіями договорів купівлі-продажу земельних ділянок, а також копіями договорів на проведення грошової оцінки земельних ділянок, згідно із якими всі документи від імені Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради підписані ОСОБА_5 ; висновком експерта за результатами проведення повторної оціночно-земельної експертизи від 13 лютого 2025 року, яким визначено ринкові ціни станом на 17 червня 2022 року відчужених земельних ділянок; висновками експерта за результатами проведення судово-економічних експертиз, якими визначені збитки, завдані територіальній громаді міста Ужгорода, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Зазначені у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя також вказав, що слідчим на підставі доказів, долучених до клопотання, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, разом з цим, не доведено відповідних процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином, не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя, встановивши відсутність відповідних процесуальних ризиків, дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений період, з покладанням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики неможливо усунути при застосуванні такого запобіжного заходу як домашній арешт в нічний час доби.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, тобто, відповідно до вимог ст. 12 КК України - є нетяжким та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, в той же час, внаслідок неналежного виконання останнім своїх службових обов`язків, інтересам територіальної громади завдано матеріальних збитків на загальну суму 69 637 088,3 грн., що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слід взяти до уваги, в даному випадку, і фактичні обставини цього кримінального правопорушення, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, що виразилось у реалізації комунального майна за заниженою вартістю, місцевий бюджет територіальної громади міста Ужгорода недоотримав доходів на загальну суму 69 637 088,3 гривень, чим самим майновим інтересам територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради спричинено тяжких наслідків, так як сума матеріальних збитків в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2022 рік неоподатковуваний мінімум доходів громадян, таким чином, явно має значну суспільну небезпечність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991року, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення.

На думку апеляційного суду, характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним, свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про існування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування та суду. На думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним та дійсно існуючим.

Крім того, в даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на відповідних учасників судового провадження, а саме на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, які вже встановлені та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі працюють в Ужгородській міській раді, в тому числі і Департаменті міської інфраструктури, може вступати у позапроцесуальні відносини зі свідками (експертами/спеціалістами) та схиляти їх до зміни даних слідству показань, оскільки має сталі зв`язки в органах державної влади та місцевого самоврядування на території Закарпатської області, так як підозрюваний ОСОБА_5 працював на різних керівних посадах в органах державної влади та місцевого самоврядування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час невстановлених осіб, а також підшукувати інших осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню, як і на співучасників у цьому провадженні, з метою побудови відповідної версії в цілях виправдування своєї діяльності.

Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено про існування ризиків зазначених в клопотанні слідчого, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду, можливість протиправного впливу на учасників кримінального провадження, як і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується за встановлених в ході досудового розслідування обставин, а застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, не зможе запобігти виконання підозрюваним покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню зазначених ризиків.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, суспільний резонанс та його наслідки, апеляційний суд вважає доводи сторони обвинувачення щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими, оскільки у даному випадку та на даній стадії досудового розслідування тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

При цьому, факт наявності у підозрюваного ОСОБА_5 постійного місця проживання та роботи, за яким позитивно характеризується, маючого на утриманні двох дітей, а також і те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на думку апеляційного суду не можуть бути безумовними обставинами, які зводять до об`єктивного мінімуму вище зазначених процесуальних ризиків.

Таким чином, враховуючи наведене, наявність обґрунтованої підозри, обставин вчинення злочину, існування заявлених слідчим та підтриманих прокурором ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010 р., заява №12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання, щодо розміру застави, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема те, що майновим інтересам територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради спричинено тяжкі наслідків, так як сума матеріальних збитків в 250 разів і більше перевищує встановлений на 2022 рік неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України та приходить до висновку про можливість визначення застави у розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, який буде з одного боку утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши підозрюваному розмір застави у розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) гривень з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2025 року скасувати.

Клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених 18 жовтня 2023 року до ЄРДР за № 0000311, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 358 КК України, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Івано-Франківськ Івано-Франківської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 липня 2025 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді