печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

23.07.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000297 від 01.02.2024.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий та прокурор направили заяви про розгляд клопотання без їх участі та задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0000297 від 01.02.2024, зокрема, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 06.11.2023, із змінами внесеними Законом України №2690-ІХ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 06.11.2023, із змінами внесеними Законом України №2690-ІХ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 06.11.2023, із змінами внесеними Законом України №2690-ІХ).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою особою співорганізатором, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.11.2022, перебуваючи на території міста Вінниця, більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено, володіючи якостями лідера та організаторськими здібностями, діючи з прямим умислом, корисливих мотивів, вирішили здійснювати діяльність, пов`язану із заволодінням чужим майном - грошовими коштами громадян іноземних країн, в тому числі Латвійської Республіки, у великих та особливо великих розмірах, шляхом обману (шахрайств), а також шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

При цьому, ОСОБА_5 діючи разом із ОСОБА_6 та невстановленою особою співорганізатором, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх майбутніх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вчинення запланованих злочинів можливе лише при об`єднанні групи осіб, детальному плануванні їх дій, розподілі обов`язків, забезпеченні взаємозв`язку та координації поведінки, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого часу, спланували досягнути поставленої мети шляхом створення і особистого керування організованою групою.

Так, до складу вказаної групи ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та невстановленою особою співорганізатором за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (таких як: час, місце, спосіб тощо), але не пізніше 21.11.2022, залучили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інших, на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб, повідомивши при цьому їм про свій злочинний план.

Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та невстановленою особою діючи як співорганізатори організованої групи, розробили єдиний план її злочинної діяльності, визначивши її склад, загальні правила поведінки її учасників, розподіливши між ними функції (злочинні ролі), як під час вчинення окремих злочинів, так і функціонування цієї групи в цілому, заходи, спрямовані на прикриття та конспірацію її діяльності, забезпечення фінансування злочинної діяльності та порядок розподілу коштів, отриманих унаслідок вчинення злочинів.

При цьому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені розслідуванням особи, діючи з прямим умислом, корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами громадян іноземних країн, в тому числі громадян Латвійської Республіки, у великих та особливо великих розмірах шляхом їх обману (шахрайств), а також шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи злочинні наміри організаторів групи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленої особи співорганізатора, погодилися увійти до її складу, виконувати покладені на них функції, підпорядковуватися її керівникам та брати участь у злочинах, що вчиняються цією організованою групою.

12 травня 2025 року повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю міста Тульчин Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, про те, що він підозрюється:

- в організації та керуванні шахрайством, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК України;

- в організації та керуванні шахрайством, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно, вчинене в великих та особливо великих розмірах, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції від 06.11.2023, із змінами внесеними Законом України №2690-ІХ).

В період часу з 06:52 по 10:40 годин 27.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , справа №757/12317/25-к пр. 1-кс-12622/25 від 20.03.2025, у відповідності до ст. ст. 223, 233, 234, 236 КПК України слідчим з групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будівлях та спорудах на території земельних ділянок кадастровий номер :02:008:0365 та :02:008:0366, за адресою: АДРЕСА_2 та 8а, що належать на праві власності: ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, речей, предметів, оригіналів та копій документів, які містять в собі відомості, що мають значення для досудового розслідування.

У результаті проведення вищезазначеного обшуку було виявлено та вилучено речові докази, які свідчать про причетність ОСОБА_5 , до скоєння даних злочинів.

Крім того 27.03.2025 з отриманої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , справа №757/12317/25-к від 20.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стали відомими обставини вчинення кримінальних правопорушень, які вже були встановлені на той момент та факти, які свідчать про його причетність до скоєння даних кримінальних правопорушень.

Під час проведення обшуку 12.05.2025, який здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/20812/25-к від 06.05.2025, за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено речі.

Постановою слідчого ГСУ НП України від 12.05.2025 вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім цього, суд накладає арешт на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя на підставі наданих доказів вважає, що перелічене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що у даному випадку майно, визнане речовими доказами, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій,

Таким чином, за встановлених обставин арешт зазначеного майна відповідатиме меті кримінального провадження та виконуватиме завдання такого заходу забезпечення, як арешт майна, що, зокрема, полягає у збереженні речових доказів та відшкодуванні шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов.

У цьому випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, відчужувати, користуватись та видозмінювати зазначене майно.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у вказаному конкретному випадку є законним і обґрунтованим та виправданим, так як воно здійснено відповідно до вимог КПК України та з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, судом встановлені підстави для накладення арешту на майно, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даній стадії кримінального провадження для встановлення всіх обставин у справі виправдано втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження та сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Слідчий суддя у даній ухвалі повністю не наводить зміст документів доданих до клопотання (доказів), оскільки він обмежений таємницею досудового розслідування згоду на розкриття якої слідчим, прокурором йому не надано.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на рухоме майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- ключ від автомобіля марки «Merсedes»;

- ключ від автомобіля марки «Audi»;

- оригінал Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77370069 від 18.06.2004 на 1 арк.;

- оригінал договору купівлі-продажу 0544/2024 / 4690 384 - транспортного засобу від 18.06.2024 на 1арк.;

- поліс № ЕР - 206873021 від 18.11.2021 на 1арк.;

- 100 (сто) купюр номіналом 1000 (тисяча) грн.;

- 206 (двісті шість) купюр номіналом 100 (сто) доларів США;

- мобільний телефон марки «Redmi» IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1