Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1583/14-к
Провадження № 1-кс/279/1026/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000274 від 15.03.2014 року за ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 року до слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання, у якому слідчий просив обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на скоєння розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, а саме грошових коштів, які призначались для виплати населенню Бондарівської сільської ради Коростенського району пенсійного забезпечення, 15.03.2014 року на автомобілі марки ВАЗ-21099 червоного кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його батьку гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до села Бондарівка, Коростенського району, де залишив вказаний автомобіль неподалік від вказаного села. Після чого взявши з автомобіля револьвер марки «Alfa 461» під патрон флобера та пішов до приміщення відділення поштового зв`язку села Бондарівка Коростенського району, яке розташоване, за адресою: Коростенський р-н, с. Бондарівка, вул. Леніна, 37. Близько 13 години ОСОБА_6 через відчинені вхідні двері проник в приміщення вказаного відділення поштового зв`язку села Бондарівка, де із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я відносно начальника відділення поштового зв`язку гр. ОСОБА_8 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_6 раптово, несподівано для потерпілого здійснив кілька пострілів із вищевказаного пістолету, в підлогу, висловивши при цьому погрозу вбивством та вимогу лягти на підлогу і віддати йому гроші, а після пройшов до робочого місця начальника відділення поштового зв`язку, де на той момент знаходилась ОСОБА_8 та направивши в її бік пістолет, який тримав в правій руці, лівою рукою почав виривати в неї з рук інкасаторську сумку, в якій знаходились грошові кошти які були призначені для виплати населенню Бондарівської сільської ради Коростенського району пенсійного забезпечення. ОСОБА_8 сприйняла дії ОСОБА_6 як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, однак, незважаючи на це, вступила в боротьбу із нападником, перешкоджаючи йому заволодіти інкасаторською сумкою із грошовими коштами. Долаючи опір потерпілої, ОСОБА_6 здійснив кілька пострілів із вказаного пістолету в ОСОБА_8 , збив її з ніг та наніс декілька ударів рукояткою пістолету по голові, плечах та спині потерпілої, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження та заволодів чужим майном, а саме: інкасаторською сумкою, в якій знаходились грошові кошти, які призначались для виплати населенню Бондарівської сільської ради Коростенського району пенсійного забезпечення в сумі 24 400 гривень.

Відомості по даному факту 15 березня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274, за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 187 КК України.

18.03.2014 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , У вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 187 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , було направлено з місцем його проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 обґрунтовується доказами отриманими під час досудового розслідування, а саме оглядами місця події, висновком судово-медичної експертизи трупа, допитами свідків, потерпілого, протоколами впізнання, речовими доказами та документами. досудову розслідування у кримінальному провадженні зупинено та ОСОБА_6 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього не відомо, за адресою свого проживання відсутній, на виклики до слідчого ОСОБА_6 не з`являвся. Однак, 19.03.2014 отримано інформацію Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів спрямованих на розшук ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 поза пунктами пропуску перетнув державний кордон України та виїхав на територію російської федерації. Згідно відомостей Державної прикордонної служби у період часу з ОСОБА_6 державний кордон не перетинав, тобто на територію України не повертався.

З огляду на викладене, постановою слідчого від 28.07.2025 ОСОБА_6 оголошено у міжнарний розшук.

На переконання слідчого, нині існують ризики, передбачені п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 не є можливим, оскільки, крім іншого, підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 та призначений до розгляду на 14:45 годин 01.08.2025 року.

Слідий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просили його задовольнити.

Підозрюваний у судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом направлення повісток на вказану у клопотанні адресу місця проживання.

Дослідивши клопотання, надані матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту частин 1, 6 статті 193 КПК вбачається, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підозрюваного у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, має бути встановлено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав або оголошений у міжнародний розшук.

19.03.2014 отримано інформацію Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів спрямованих на розшук ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 поза пунктами пропуску перетнув державний кордон України та виїхав на територію російської федерації. Згідно відомостей Державної прикордонної служби у період часу з ОСОБА_6 державний кордон не перетинав, тобто на територію України не повертався.

21.03.2014 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено та ОСОБА_6 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього не відомо, за адресою свого проживання відсутній, на виклики до слідчого ОСОБА_6 не з`являвся.

28.07.2025 року старшим слідчим СВ Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області винесено постанову про оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук.

Враховуючи наведені норми та обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, оскільки він виїхав за межі України та оголошений у міжнародний розшук.

Слідчим суддею встановлено, що 15 березня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274, за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 187 КК України.

18.03.2014 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , У вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 187 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , було направлено з місцем його проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру направлено рекомендованим листом № 424 та було вручено ОСОБА_6 21.03.2014 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Отже, ОСОБА_6 отримав повідомлення про підозру у вчиннні кримінального правопорушення, та відразу вжив заходів для уникнення від кримінальної відповідальності шляхом залишення території України поза пунктами пропуску державного кордону.

Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України підтверджується, що ОСОБА_6 періодично здійснював перетин державного кордону у напрямку м.Москва рф, востаннє задокументовано в`їзд 13.09.2018 року.

Моніторингом соціальних сторінок мереж Інтернет встановлено, що розшукуваний ОСОБА_6 може перебувати зі своєю дівчиною ОСОБА_10 в м.Люберці Московської області.

Сторона обвинувачення підозрює ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним з проникненням у приміщення.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не обов`язково повинні бути такими ж переконливими, як ті, що вимагаються для обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, долученими до клопотання, які узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Втім стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий та прокурор послаються на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність.

Зокрема, щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з класифікацією, передбаченою ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

28.07.2025 року винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук. Згідно з відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України підтверджується, що ОСОБА_6 періодично здійснював перетин державного кордону у напрямку м.Москва рф, востаннє задокументовано в`їзд 13.09.2019. Однак на даний час встановити місце знаходження особи на території України не вдається за можливе. Моніторингом соціальних сторінок мереж Інтернет встановлено, що розшукуваний ОСОБА_6 може перебувати зі своєю дівчиною ОСОБА_10 в м.Люберці Московської області.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не лише може переховуватися, але і переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів сторони обвинувачення щодо наявності цього ризику.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає наявний, оскільки підозрюваний шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду створює об`єктивні перешкоди для досудового розслідування кримінального правопорушення.

Ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення оцінюється слідчим суддею як такий, що має високу ступінь зморності, оскільки переховуючись від правоохоронних органів, та , перебуваючи в розшуку, підозрюваний офіційно не може працевлаштуватися та для забезпечення себе предметами першої необхідності, може вчиняти майнові злочини.

Крім того, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування (у разі прибуття в Україну), що не дасть можливості здійснення дієвого контролю за його поведінкою та виконання ним покладених судом обов`язків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Частина 2 статті 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_6 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Слідчий суддя враховуючи обґрунтованість підозри, встановлені ризики, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та оцінивши наведені обставини у сукупності, дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого. Крім того, після затримання підозрюваного і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя має розглянути за його участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

У межах цього провадження слідчий суддя не перевіряє питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, оскільки, відповідно до ст. 194 КПК України такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя має перевірити лише наявність підстав, встановлених у ст. 177 КПК України. КПК України не встановлює альтернативних запобіжних заходів, у випадку, якщо підозрюваний виїхав з України та оголошений у міжнародний розшук. Відповідно, обрання такого запобіжного заходу зумовлене поведінкою самого підозрюваного та наявністю підстав, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України слідчий суддя не зазначає строку дії цієї ухвали, не визначає розмір застави та, відповідно, не покладає на підозрюваного обов`язки.

Отже, клопотання слідчого, погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 193-199, 309, 369-372, 376, 532 КПК

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000274 від 15.03.2014 року за ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути з його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_12