УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002231 від 14.02.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачуються в самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді курсанта навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 23 грудня 2024 року, близько 09 години 00 хвилин, самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації 4 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі до 16 лютого 2025 року.

Окрім того, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 18 лютого 2025 року, близько 10 години 00 хвилин, самовільно залишив місце несення служби в пункті тимчасової дислокації підрозділу, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі до 27 травня 2025 року.

27.05.2025 року ОСОБА_5 був встановлений та доправлений до військової частини НОМЕР_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим злочин було припинено.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений заявили клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки ОСОБА_5 має намір повернувся для проходження військової служби та отримав відповідну згоду військової частини НОМЕР_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив свій намір повернутися для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 , яка надала йому відповідну згоду. З наслідками закриття кримінального провадження з цієї підстави він ознайомлений, обов`язок не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили в разі задоволення клопотання прибути до відповідної військової частини або місця служби йому роз`яснено.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечувала, враховуючи отриману письмову згоду командира військової частини НОМЕР_5 про можливість продовження проходження військової служби ОСОБА_5 , який вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За приписами ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується під час дії воєнного стану у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, яке вчинене вперше, має намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби. При цьому, суду надана письмова згода командира військової частини НОМЕР_5 на проходження ОСОБА_5 військової служби.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, з`ясувавши позицію обвинуваченого, впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 377 КПК України ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти, у зв`язку з чим раніше обраний останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та не пізніше 72 годин зобов`язує її прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Керуючись ст.ст.284, 288, 314, 370-372, 377 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002231 від 14.02.2025 року - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі судового засідання, скасувавши раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після набрання ухвалою законної сили ОСОБА_5 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_5 , яку зобов`язати невідкладно поновити його на військовій службі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1