Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7347/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/434/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратри ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2025 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000119, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді від 03 червня 2025 року накладено арешт на вилучене 29.05.2025 під час проведення огляду місця події майно, а саме на- два весла надувний гумовий човен марки «Kolibn K-240TS» зеленого кольору, чотири рибацькі сітки, які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Слідчий суддя вважав, що станом на день розгляду клопотання 03.06.2025 відсутні об`єктивні підстави щодо накладення арешту на живі біоресурси, які були вилучені 29.05.2025 в опечатаних мішках до відділу поліції, з метою забезпечення їх збереження для досягнення мети, з якою застосовується такий захід забезпечення кримінального провадження, як їх арешт. Дізнавачем не доведено, що у відділі поліції створені умови для можливого зберігання живих біоресурсів.

В апеляційній прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, задовольнити клопотання дізнавача та накласти арешт на вилучене у ході проведення огляду місця події від 29.05.2025, а саме: два весла, надувний гумовий човен марки «Kolibri K-240TS» зеленого кольору, заборонені знаряддя - чотири рибацькі сітки, що належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 та живі біоресурси, а саме: короп (сазан) - 1 екз., сом - 1 екз., судак звичайний - 1 екз., окунь - 1 екз., карась сріблястий - 29 екз., лящ - 50 екз., та тимчасово позбавити власників, та третіх осіб права відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Зазначає, що станом на 09.06.2025 відповідну ухвалу на адресу окружної прокуратури не надано.

Дізнавачем отримано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира про часткове задоволення клопотання 06.06.2025.

Вважає ухвалу незаконною.

На думку прокурора, відмова слідчого судді у накладенні арешту на свіжовиловлену рибу, яка фактично є предметом вчинення кримінального правопорушення, як наслідок тягне необхідність виконання вимог ч.6 ст. 173 КПК України, перешкоджає в здійсненні швидкого повного та неупередженого досудового розслідування, та встановлення всіх фактів та обставин про подію кримінального правопорушення, та фактично унеможливлює узаконення вилучення предметів злочинного посягання, які мають статус речового доказу у кримінальному провадженні.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час і місце розгляду провадження повідомлений у процесуальний спосіб. Заяв про відкладення розгляду до суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст.170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 237 КПК України, метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України, слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст при огляді має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.1ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані вимоги КПК України, слідчим суддею суду першої інстанції при розгляді клопотання прокурора дотримані не були.

Як вбачається з матеріалів провадження сектором дізнання ВП №1 Житомирським РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 29.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, по факту незаконного зайняття ОСОБА_7 та ОСОБА_9 рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду навколишньому середовищу.

Згідно з клопотанням 29.05.2025 о 03:47 год до ВП № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від працівників рибоохоронного патруля про те, що поблизу русла річки Тетерів в с. Нова Рудня, Житомирського району, Житомирської області виявлено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які за допомогою сіток здійснювали незаконне зайняття рибним промислом, чим спричинили шкоду довкіллю.

Як вбачається з клопотання та апеляційної скарги прокурора, ним ставиться питання про накладення арешту на вищевказане майно ( біоресурси) саме з підстав визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні та з підстав того, що воно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за доцільне накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні прокурора.

Питання на які послався в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, як на підстави відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, підлягають аналізу та вирішенню під час розгляду кримінального провадження в суді та ухваленні судового рішення по суті.

Безпідставними є посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді на ст. 100 КПК України, як на відмову в задоволенні клопотання прокурора про відмову в накладенні арешту наступні породи риб: короп (сазан) - 1 екз., сом - 1 екз., судак звичайний - 1 екз., окунь - 1 екз., карась сріблястий - 29 екз., лящ - 50 екз.

Слідчий суддя не звернув увагу на те, що все вище зазначене майно вилучено до ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області для проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, а саме: судової інженерно- екологічної експертизи, а питання про наявність ресурсів для збереження вказаного майна не входить до компетенції слідчого судді, а є обов`язком органу досудового розслідування.

Натомість рішення, яке прийняв слідчий суддя зобов`язувало б повернути незаконно добуту рибу особам, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення та унеможливило б визначення заподіяної шкоди.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали та задоволенням клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2025 року, якою частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000119, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України скасувати в частині відмови у арешті біоресурсів.

Постановити нову, якою клопотання дізнавача задовольнити, накласти арешт на біоресурси, а саме: короп (сазан) - 1 екз., сом - 1 екз., судак звичайний - 1 екз., окунь - 1 екз., карась сріблястий - 29 екз., лящ - 50 екз., та тимчасово позбавити власників, та третіх осіб права відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: