Справа № 461/1668/25
Провадження № 1-кс/461/3715/25
УХВАЛА
09.06.2025 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
заявника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна. В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.05.2025 року у справі 461/163/25 (номер провадження 1-кс/461/3096/25) за місцем його проживання вилучене майно. Просить повернути вилучене майно та відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду.
Заявник у судовому засідання в режимі відеоконференції не пояснив суті свого клопотання. На неодноразові пропозиції слідчого судді відмовлявся скористатися правничою допомогою. Не надав будь-якої чіткої відповіді на питання щодо суті клопотання. Вимагав від слідчого судді надати повноваження останнього та повноваження суду розглядати це клопотання.
Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 1 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Клопотання про накладення арешту на вилучене майно під час обшуку в будинку АДРЕСА_1 , перебуває на розгляді Галицького районного суду м. Львова.
З суті поданого ОСОБА_3 клопотання вбачається незгода останнього з вилученим у нього майна під час проведення обшуку у будинку за місцем його проживання.
Відповідно до положень КПК України повернення вилученого під час обшуку майна можливе двома способами.
Так, особа має право звернутися до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, яка передбачає, що на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Також особа має право звернутися до слідчого судді, суду з клопотанням про скасування арешту на майно, як це передбачено ст. 174 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_3 просив зареєструвати таку як клопотання.
З приводу вилученого під час обшуку майна слідчий суддя має повноваження постановити ухвалу або про накладення арешту, або про скасування арешту. Клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майна перебуває на розгляді Галицького районного суду м. Львова і таке буде розглянуто у передбаченому КПК України порядку.
Так як клопотання ОСОБА_3 є незрозумілим, невмотивованим, не містить передбачених КПК України вимог до суду слідчому судді з цього клопотання важко зрозуміти, про що просить ОСОБА_3 . На неодноразові запитання слідчого судді ОСОБА_3 не подав будь-якої зрозумілої відповіді. На пропозицію слідчого судді скористатися правничою допомогою ОСОБА_3 не виявив бажання скористатися такою. Тому слідчий суддя прийшов до висновку, що подане ОСОБА_3 клопотання по своїй суті є клопотанням про скасування арешту на майно.
З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що на момент подання ОСОБА_3 вказаного клопотання і на момент постановлення судом цієї ухвали арешт на майно ОСОБА_3 не накладений, слідчий суддя не вбачає за можливим задовольнити клопотання ОСОБА_3 , оскільки відсутні будь-які правові підстави для скасування арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що при розгляді клопотання про скасування арешту на майно не вирішується питання про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. З такими вимогами заявник має право звернутися до суду з позовною заявою, поданою в порядку, передбаченому ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 376, 131, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Відмовити з задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1