УХВАЛА

Справа № 569/14050/25

1-кс/569/5394/25

11 липня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, українки, громадянки України, зареєстрованій та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_7 за погодження із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001504 від 08.07.2025 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З клопотання вбачається, що 08 липня 2025 року, близько 17:18 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних нею дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час конфлікту, умисно завдала ОСОБА_8 , не менше трьох ударів клинком ножа, в область грудної клітки, правого стегна зправа та лівої руки, внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення правої половини грудної клітки, клапанного пневмоторакса, наростаючої дихальної недостатності, постгеморагічної анемії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваної ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом освідування та іншими матеріалами кримінального провадження.

09.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КК України ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи відповідальність за вчинений нею тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, так як хоча і має постійне місце проживання може вільно пересуватися територією України, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, об`єктивно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді безальтернативного позбавлення волі на строк до 8 років, спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на даний час слідчим відділом Рівненського районного управління поліції проводять слідчі (розшукові) дії, встановлюються обставини даного кримінально правопорушення, всі докази, в тому числі речові, ще не встановлені (відшукані) і відповідно не дослідженні. Відтак, у разі застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, остання, будучи обізнаною про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які в них містяться можуть бути доказами під час судового розгляду;

В разі обрання до неї більш м`якого запобіжного засобу, може знищити речові докази та інші сліди вчинення злочину, що підтверджують її вину.

може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки підозрювана ОСОБА_5 отримавши клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу із додатком до нього, знатиме місце проживання потерпілого та свідків, в тому числі і ті, які на даній стадії досудового розслідування ще не допитані, а останній відоме місце їхнього проживання, ОСОБА_5 переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню, має змогу незаконно впливати та здійснювати на них тиск, щоб останні змінили, перекручували або взагалі відмовились від своїх показань, зокрема, при винесенні рішення, судом будуть братися до уваги лише ті показання, які отримані в ході судового розгляду..

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Однією з загальних засад кримінального провадження є верховенство права. Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваної, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваної, а тому є підстави вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, крім того вказав що потерпілий помер у лікарні.

Підозрювана ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2025 року, близько 17:18 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних нею дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час конфлікту, умисно завдала ОСОБА_8 , не менше трьох ударів клинком ножа, в область грудної клітки, правого стегна зправа та лівої руки, внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення правої половини грудної клітки, клапанного пневмоторакса, наростаючої дихальної недостатності, постгеморагічної анемії, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.

08 липня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст..208 КПК України.

09 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», який вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин провадження, слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Разом з тим, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 спричинив смерть людини, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 19 год. 36 хв. 08 липня 2025 року.

Визначити, що строк дії ухвали до 05 вересня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9