Справа № 752/2855/25
Провадження №: 1-кп/752/1600/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 - в режимі ВКЗ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, без зареєстрованого місця проживання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 07.11.2024 Джержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробовуваним терміном 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дію якого в подальшому продовжено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочин проти власності, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 15 січня 2025 приблизно о 11 год. 56 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кімнати хостелу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в кишені куртки, яка перебувала на ліжку, у вищевказаній кімнаті хостелу, виявив мобільний телефон марки «Samsung» моделі«А05» 4/64 GB, сірого кольору, в чохлі типу книжка «Gelius» зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів та мети, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» моделі«А05» 4/64 GB, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 3359 грн 20 коп., який перебував в чохлі типу книжка «Gelius» зеленого кольору, вартістю 242 грн 44 коп., який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 ..

У подальшому, ОСОБА_5 місце вчинення даного кримінального ї правопорушення покинув, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 3601 грн 64 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, а також підтвердив встановлені в обвинувальному акті обставини справи. Пояснив, що перебував у кімнаті хостелу по АДРЕСА_2, де на той час проживав, домовився з потерпілим ОСОБА_6 випити кави, потерпілий вишов з кімнати першим, залишивши на ліжку в куртці свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі«А05», після чого ОСОБА_5 таємно взяв зазначений телефон. В подальшому телефон було повернуто потерпілому.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутній сумнів щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_5 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальну шкоду не було завдано оскільки викрадений мобільний телефон був повернутий потерпілому.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Отже, санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його посткримінальну поведінку, ураховуючи наявність встановлених судом пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції інкримінованого статті у розмірі 5 (п`яти) років позбавлення волі, що сприятиме запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень та буде достатнім для його виправлення.

Також при призначенні покарання суд враховує, що вироком Джержинського районного суду м. Кривого Рогу, ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробовувальним терміном 1 рік.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На переконання суду, у даному випадку саме таке покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи, слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід до набрання чинності вироку необхідно залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368-370, 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Джержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, яким призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 01.07.2025.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 15 січня 2025 року по 30 червня 2025 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання чинності вироку залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:

- DVD-R диск «Axent» з відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000329 - залишити в матеріалах даного провадження протягом усього часу їх зберігання;

- Мобільний телефон «Samsung А05» сірого кольору іmeі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 та чохол книжку « Gelius» зеленого кольору, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 ;

- гаманець чорного кольору з грошовими коштами в розмірі 300 гривень та банківськими картками, телефон марки «Хіаomi» синього кольору, рюкзак з особистими речами - вважати повернутими обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- блістери: метадон 2 шт., дімідрол 3 шт., рецепти, колба та шприц які було поміщено до спец. пакету №PSP2154473 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 378 грн 64 коп. на залучення експерта (висновок експерта судової товарознавчої експертизи № 127 від 16.01.2025).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1