ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2025 року про залишення без задоволення клопотання старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР №0000070),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2025 року клопотання старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 вересня 2025 року включно з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішення прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування, тобто до 17.09.2025 року із можливістю внесення застави. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпідставно залишено без задоволення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, підозрюваного та його захисника, які, кожен зокрема, заперечили скаргу прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про те, що прокурор не довів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи санкцію покарання, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливти на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; на думку суду, з огляду на цілодобовий домашній арешт, не заслуговують на увагу.

При цьому, посилання прокурора в апеляції, щодо тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , не може слугувати підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апеляції прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного та того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому слідчим суддею вірно враховані дані про особу підозрюваного, який є громадянином України, військовослужбовець за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний Волинський загін) у військовому званні «солдат», має постійне місце проживання на території м. Луцьк, Волинської області, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки.

Більше того, апеляційним судом враховуються і надані в судовому засіданні стороною захисту документи, а саме, те що ОСОБА_8 нагороджений відзнакою Президента України «За Оборону України» від 03.08.2022 року, а також медичну характеристику військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) від 16.07.2025року, щодо стану здоров`я ОСОБА_8 .

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 липня 2025 року про залишення без задоволення клопотання старшого слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 вересня 2025 року включно з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді