Справа № 164/1335/25 Провадження №11-сс/802/353/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 01 липня 2025 року, в рамках кримінального провадження № 0000149 від 07 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

До місцевого суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене з начальником Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000149 від 07 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує про те, що СВ ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000149 від 07 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 07 червня 2025 року близько 08 години 30 хвилин у 33 кварталі 14 виділу Маневицького лісництва Маневицького надлісницва філії Поліський лісовий офіс ДСГП «Ліси України», провідним інженером з охорони і захисту лісу Поліського лісового офісу виявлено крадіжку піску з кар`єру.

Проведеним 07 червня 2025 року в період часу з 10 години 35 хвилин та 13 години 20 хвилин оглядом місця події у 33 кварталі 14 виділу Маневицького лісництва Маневицького надлісницва філії Поліський лісовий офіс ДСГП "Ліси України" виявлено та тимчасово вилучено свіжорозвантажену на ґрунтовій дорозі піщану суміш жовтого кольору зовні схожу на пісок, вагою орієнтовно 12 530 кг, яку поміщено на зберігання на територію Маневицького надлісництва вул. А. Снітка, 31, сел. Маневичі та 4 (чотири) сліди протектора шин транспортних засобів, які поміщено до паперових коробок, зразок ґрунту з кар`єру, який поміщено до спецпакету НПУ№ PSP 2152300, зразок ґрунту з свіжорозвантаженої на ґрунтовій дорозі піщаної суміші, який поміщений до спецпакету НПУ № PSP 2152299 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Під час допиту у якості свідка провідного інженера з охорони і захисту лісів філії "Поліський лісовий офіс" ОСОБА_9 встановлено, що 07 червня 2025 року близько 08 години 30 хвилин під час здійснення патрулювання лісових масивів Маневицького надлісництва Маневицького лісництва спільно з лісничим вказаного лісництва Олександром Швецем, у кварталі № 33 виділ № 14 Маневицького лісництва було встановлено факт незаконного видобутку піску, де розташований кар`єр для видобування піску для власних потреб Маневицького надлісництва (раніше ДП "Маневицький лісгосп").

На місці події перебували місцевий підприємець ОСОБА_10 , вантажний автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 , навантажений піском, за кермом якого був водій на ім`я ОСОБА_11 , та навантажувальна техніка JSB, водія якої не вдалось розпізнати в обличчя.

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 13 червня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку на подвір`ї та гаражних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається з протоколу обшуку, який проводився в період часу з 06 години 46 хвилин по 12 годину 57 хвилин 25 червня 2025 року, виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «DAF CF 85» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та спецтехніку навантажувач марки «JCB» д.н.з. НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 . При цьому, вантажний автомобіль марки «DAF CF 85» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 опечатано та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 25 червня 2025 року вказані речі визнано речовими доказами.

В зв`язку з тим, що вилучене під час проведення обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також запобіганню приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, слідчий СВ ВП №1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 просив накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 01липня 2025 року вказане клопотання задоволено.

Накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на:

- навантажувач марки «JCB 550-80» 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та поміщений на зберігання ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області;

- вантажний автомобіль марки «DAF CF 85» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 , та переданий на відповідальне зберігання останньому.

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчий суддя вказав, що дане майно, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, воно підлягає арешту.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що він є фізичною особою підприємцем, а тому вантажний автомобіль та навантажувач потрібні йому для виконання певних робіт. Зокрема, навантаження і перевозка піску із належної йому земельної ділянки, що розташована у с. Оконськ, у сел. Маневичі для облагородження території біля багатоквартирного будинку, який він будує для населення. А також вони йому необхідні для будівництва житлових і нежитлових будинків та вулиць у передмісті Луцька, де він здійснює відповідні роботи. У випадку передачі йому їх на відповідальне зберігання він продовжить ними користуватися і зобов`язується не проводити будь-яких змін складових (у тому числі шин) та інших агрегатів даних транспортних засобів. Більше того, гарантує, що забезпечить і надасть експертам на їх вимогу в будь-який час вилучені у нього транспортні засоби для проведення з ними призначених експертиз. Разом з тим, вказує, що його вантажний автомобіль із навантажувачем які були виявлені лісниками на земельній ділянці державного лісового фонду у кварталі №33 виділу №14 Маневицького лісництва, що поблизу с. Череваха, то дані транспортні засоби знаходилися там у зв`язку з тим, що він проводив там навчання по навантаженню і розвантаженню піску осіб, яким він має намір прийняти на роботу. Дану обставину ці особи можуть підтвердити слідчому під час досудового розслідування.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та слідчого. При цьому береться до уваги те, що останні повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи (телефонограмою, яка знаходиться в матеріалах справи) й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин їх неявки від них не надходило.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку власника майна ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав із викладених у ній мотивів та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ВП №1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000149 від 07 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Із постанови слідчого СВ ВП № 1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 25 червня 2025 року вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000149 речовими доказами визнано:

- навантажувач марки «JCB» д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 належать ОСОБА_6 та поміщений на зберігання ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області;

- вантажний автомобіль марки «DAF CF 85» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 та переданий на відповідальне зберігання останньому.

- 4 (чотири) сліди протектора шин транспортних засобів, які поміщено до паперових коробок, зразки ґрунту з кар`єру, який поміщено до спецпакету НПУ№ PSP 2152300;

- зразок ґрунту, який поміщений до спецпакету WAR1924423 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Відповідно до висновків експерта №СЕ-19/103-25/7653-ТР від 12 червня 2025 року, №СЕ-19/103-25/7655-ТР від 16 червня 2025 року, №СЕ-19/103-25/7656-ТР від 18 червня 2025 року, №СЕ-19/103-25/7657-ТР від 19 червня 2025 року надані на дослідження протектори шин, зафіксовані у гіпсовому зліпку, вилучені 07 червня 2025 року під час проведення огляду місця події у 33 кварталі 14 виділу Маневицького лісництва поблизу насипу піщаної суміші придатні для встановлення групової приналежності і придатні для порівняльного дослідження. Вирішити питання про придатність для ідентифікації даних слідів протекторів шин можливо лише за умови наявності шини, якою міг бути залишений досліджуваний слід.

Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту, слідчий в своєму клопотанні, вказував про те, що майно, яке було вилучено 25.06.2025 року під час проведення обшуку на подвір`ї та гаражних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: навантажувач марки «JCB» д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 належать ОСОБА_6 та поміщений на зберігання ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області; вантажний автомобіль марки «DAF CF 85» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 та переданий на відповідальне зберігання останньому, має істотне значення для кримінального провадження, може бути використане при проведенні розслідування, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України у зв`язку з чим його було визнано речовим доказом. А тому, саме з метою збереження речових доказів, просив накласти арешт на це майно.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, яке було вилучено 25.06.2025 року під час проведення обшуку на подвір`ї та гаражних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: навантажувач марки «JCB» д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 належать ОСОБА_6 та поміщений на зберігання ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області; вантажний автомобіль марки «DAF CF 85» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 та переданий на відповідальне зберігання останньому, на яке слідчий просить накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути використане при проведенні розслідування, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000149, оскільки може бути пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

На переконання колегії суддів апеляційного суду такі висновки підтверджуються дослідженими судом доказами, що наявні в кримінальному провадженні.

Також арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, перевіряючи матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п. 5 ч.2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Отже, вищевказані посилання власника майна та усі інші його доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу суду, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведених мотивів, апеляційний суд не вбачає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді.

Не вбачає апеляційний суд і будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

У зв`язку з вищевказаним, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 376, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 01 липня 2025 року, в рамках кримінального провадження № 0000149 від 07 червня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді