Справа № 450/906/25 Провадження № 1-кп/450/375/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001199 від 08.12.2024 року

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богоші Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, інваліда 3 групи, раніше не судимого, не адвоката та не депутата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

обвинувачений ОСОБА_4 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Злочин вчинений за таких обставин:

08.12.2024, приблизно о 15:01 год, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі «Київ-Чоп» у с. Ямпіль Львівського району Львівської області у напрямку до м. Чоп Закарпатської області, проїжджаючи ділянку автодороги поблизу повороту в напрямку села Сороки-Львівські порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. 1.5; Розділу 2 п. п. 2.3 б), д); Розділу 8 п. п. 8.1, 8.7.3 г), е), 8.10, які виразилися в тому, що він керуючи автомобілем із перевищенням максимально дозволеної швидкості руху в населеному пункті (67-94 км/год), проявив неуважність до дорожньої обстановки, своїми односторонніми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме керуючи транспортним засобом при наближенні до регульованого перехрестя нерівнозначних доріг не зменшив швидкість та не зупинив керований ним транспортний засіб і на заборонений червоний сигнал транспортного світлофора виїхав на вказане регульоване перехрестя, в результаті чого, без причин технічного характеру, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався в межах регульованого пішохідного переходу на зелений сигнал світлофора для пішоходів, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: тупу травму тулуба у вигляді множинних переломів ребер, розриву селезінки та черевного відділу аорти, що призвело до гострої крововтрати. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду такі покази:

08.12.2024 року, приблизно о 15 годин 01 хвилин він / ОСОБА_4 / керував автомобілем марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по автодорозі «Київ-Чоп» у с. Ямпіль Львівського району Львівської області у напрямку до м. Чоп Закарпатської області поблизу с. Сороки- Львівські, Львівського району, Львівської області, із перевищенням максимально дозволеної швидкості руху в населеному пункті (67-94 км/год), не зменшив швидкість та не зупинив керований ним транспортний засіб і на заборонений червоний сигнал транспортного світлофора виїхав на вказане регульоване перехрестя, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . У вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінально провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження.

З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

За злочин вчинений ОСОБА_4 останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся у вчиненому, останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітніх дітей, ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності на які покликаються сторона обвинувачення та захисту, враховуючи:

особу обвинуваченого ОСОБА_4 який:

народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

одружений,

раніше не судимий,

має постійне місце проживання де і зареєстрований,

має постійне місце праці, а саме працює водієм у ТОВ «Бугера Бус»,

за місцем праці характеризується виключно позитивно,

є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання,

на нарко чи психоневрологічному обліку не перебуває,

обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого,

те, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який вчинений обвинуваченим є порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, додатковим обов`язковим його об`єктом є життя, здоров`я особи;

те що прямого умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України в обвинуваченого не було;

те, що обвинувачений протягом часу від вчинення злочину до ухвалення судом вироку усвідомив протиправність свого злочинного діяння, наслідком якого стало отримання тілесних ушкоджень потерпілим,

обвинувачений вказав, що у вчиненому щиро кається, шкодує що такий випадок стався. При складанні висновку щодо щирого каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, суд враховує висновки ВС ККС у постанові № 759/7784/15-к від 22.03.2018, його (обвинуваченого) посткримінальна поведінка свідчить, що останній дійсно шкодує про вчинене та кається у такому.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Відповідно до пункту 21 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України в кожному випадку призначення покарання за ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Тобто, добровільним відшкодуванням шкоди є відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди потерпілому без примусу у спосіб, встановлений чинним законодавством. Сутність добровільного відшкодування шкоди полягає у відновленні порушеного майнового становища потерпілого особою, яка вчинила кримінальне правопорушення. Воно полягає в усуненні винною особою наслідків скоєного правопорушення шляхом компенсації шкоди в повному розмірі.

Обвинуваченим ОСОБА_4 із власної ініціативи до моменту постановлення судового рішення по суті обвинувачення вживалися дії щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в добровільному порядку, що підтверджено заявами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , також суд враховує позицію потерпілих які просять його суворо не карати, так як вони примирились з ним, жодних матеріальних чи моральних претензій до нього не мають, цивільний позов заявляти не будуть, просять обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати, обрати покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі та просить не позбавляти його прав керування транспортними засобами.

На підставі встановлених судом фактичних обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне обрати йому основне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати т/з та застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання.

На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього. На думку суду, ізоляція обвинуваченого від суспільства не забезпечить мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України.

Крім того, суд вважає, що з наведених вище обставин та в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 працює водієм у ТОВ «Бугера Бус», має на утриманні малолітню дитину, яка є особою з інвалідністю з дитинства, транспортний засіб використовує у своїй роботі, вказана робота є його єдиним заробітком для утримання своєї сім`ї, до останнього не слід застосовувати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспорту на певний строк.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 30 773,95 грн., у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлялось.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - слід повернути ОСОБА_9 ;

оптичний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом, - слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили немає.

Арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.12.2024 року шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому за цим вироком основного покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженомуОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 30 773,95 грн. (тридцять тисяч сімсот сімдесят три грн. 95 коп.) судових витрат.

Повернути заставодавцю ОСОБА_10 суму внесеної нею застави у розмірі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок)грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_9 ;

оптичний носій інформації DVD-R диск із відеозаписом, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.12.2024 року шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із автомобілем марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1