печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000606.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Слідчими другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000606 від 19.07.2021 виділеному з матеріалів кримінального провадження № 0000039 від 24.02.2014, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 376; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 376 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи головою апеляційного суду Черкаської області, 24 січня 2014 року провів нараду за участі керівників Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області, Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, Чорнобаївського районного суду Черкаської області, Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, Канівського міськрайонного суду Черкаської області та з метою незаконного перешкоджання проведенню перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, які відбувалися у місті Черкаси та в Україні, надав незаконну вказівку обрати запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, стосовно осіб затриманих у ніч з 23 на 24 січня 2014 року поблизу Черкаської обласної державної адміністрації як учасників масових заворушень, у виняткових обставинах обирати домашні арешти. Вказану вказівки керівники міськрайонних судів мали довести до слідчих суддів, які будуть розглядати відповідні клопотання слідчих.

У подальшому, 25 січня 2014 року, за відсутності підстав, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, слідчими органів внутрішніх справ Черкаської області за погодженням з прокурорами - процесуальними керівниками у кримінальних провадженнях, внесено клопотання до Соснівського районного суду м. Черкаси, Смілянського, Золотоніського та Канівського міськрайонних судів, а також до Чорнобаївського районного суду Черкаської області про обрання їм виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у поодиноких випадках - домашнього арешту.

Надалі, у період часу з 25 січня 2014 року по 26 січня 2014 року слідчими суддями Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за наслідками розгляду вищевказаних клопотань, на виконання незаконної вказівки голови апеляційного суду ОСОБА_4 , обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою наступним особам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також у вигляді домашнього арешту - ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Слідчим суддею Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_24 за наслідками розгляду вищевказаних клопотань, на виконання незаконної вказівки голови апеляційного суду ОСОБА_4 , 25 січня 2014 року обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .

Слідчими суддями Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_32 та ОСОБА_33 за наслідками розгляду вищевказаних клопотань, на виконання незаконної вказівки голови апеляційного суду ОСОБА_4 , 25 січня 2014 року обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ,., ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 .

Слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_41 за наслідками розгляду вищевказаних клопотань, на виконання незаконної вказівки голови апеляційного суду ОСОБА_4 , 25 січня 2014 року обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , а також у вигляді домашнього арешту - ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 .

Слідчими суддями Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_49 та ОСОБА_50 за наслідками розгляду вищевказаних клопотань, на виконання незаконної вказівки голови апеляційного суду

ОСОБА_4 , 25 січня 2014 року обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 та ОСОБА_56 .

За результатами досудового розслідування кримінальних проваджень щодо указаних громадян за фактами масових заворушень, захоплення державних будівель та опору працівникам правоохоронних органів, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийнято рішення про їх закриття у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях кожного з затриманих та притягнутих до кримінальної відповідальності осіб, оскільки жодних доказів причетності осіб до інкримінованих їм кримінальних правопорушень в ході розслідування не здобуто.

Таким чином, внаслідок незаконного втручання ОСОБА_4 в діяльність суддів, стосовно 37 осіб застосовано завідомо незаконні тримання під вартою та стосовно 7 осіб - домашні арешти.

Окрім цього встановлено, що голова апеляційного суду ОСОБА_4 у листопаді 2013 року, використовуючи своє службове становище, втрутився у діяльність судді апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_57 , з метою винесення останнім неправосудного рішення у справі № 711/2143/13.

Так, після розподілу вказаної справи автоматизованою системою для розгляду судді-доповідачу ОСОБА_58 , ОСОБА_4 викликав до себе суддю апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_57 та незаконно надав усну вказівку про необхідність винесення рішення у справі № 711/2143/13 за позовом ПАТ «Азот» до ОСОБА_59 про виселення зі службового житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Азот».

У подальшому, 05.12.2013, складом суду за участю головуючого судді ОСОБА_57 та суддів ОСОБА_60 і ОСОБА_61 постановлено ухвалу, якою відхилено апеляційну скаргу ПАТ «Азот», а рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 01.11.2013 залишено без змін.

За результатами розгляду касаційної скарги ПАТ «Азот» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 5 грудня 2013 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України 20 березня 2014 року скаргу відхилено, а рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 1 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 5 грудня 2013 року залишено без змін.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи головою апеляційного суду, використовуючи своє службове становище, втрутився у діяльність судді апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_57 з метою винесення неправосудного рішення.

Органом досудового розслідування 3 червня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 376; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 376 КК України - у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, організації завідомо незаконного тримання під вартою та домашнього арешту, які спричинили тяжкі наслідки та вчинені в інших особистих інтересах за попередньою змовою групою осіб; умисному втручанні в діяльність суддів шляхом використання свого службового становища з метою добитися винесення неправосудного рішення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища міського типу Маньківка Черкаської області, українцю, громадянину України, одруженому, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, документованого паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого 08.09.1998 Корсунь-Шевченківським РВУ МВС України в Черкаській області, паспортами громадянина Україна для виїзду за кордон НОМЕР_2 , строк дії до 03.12.2022, виданий органом 7101; НОМЕР_5, строк дії до 12.01.2028, виданий органом 7101.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначених злочинів підтверджується зібраними доказами, зокрема показаннями свідків, потерпілих, висновками експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження.

3 червня 2021 року в межах кримінального провадження № 0000039 від 24.02.2014, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення та з дотриманням ст. 481 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 376; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 376 КК України - у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, організації завідомо незаконного тримання під вартою та домашнього арешту, які спричинили тяжкі наслідки та вчинені в інших особистих інтересах за попередньою змовою групою осіб; умисному втручанні в діяльність суддів шляхом використання свого службового становища з метою добитися винесення неправосудного рішення.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 за місцем реєстрації відсутній, повідомлення про підозру ОСОБА_4 скеровано поштовим зв`язком на адресу його реєстрації - АДРЕСА_3 , а також вжито заходів до вручення особисто його дружині ОСОБА_62 .

Таким чином, відповідно до ст.ст. 42, 111, 135, 136, 276-279 КПК України ОСОБА_4 належним чином повідомлено про підозру у кримінальному провадженні та має статус підозрюваного.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Водночас, у зв`язку із відсутністю даних про місцезнаходження ОСОБА_4 , у порядку ст. 281 КПК України, 30 червня 2021 року його оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу.

19 липня 2021 року матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 376, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 340, ч. 2 ст. 376 Кримінального кодексу України, виділені з кримінального провадження № 0000039 від 24.02.2014 в окреме кримінальне провадження № 0000606 від 19.07.2021.

У межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 55 КПК України ОСОБА_63 визнано потерпілим.

Реалізуючи наданий чинним законодавством обсяг своїх прав, передбачених ст.ст. 56, 127, 128 КПК України, ОСОБА_64 пред`явлено до підозрюваного ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в силу завдання протиправними діями та рішеннями останнього душевних страждань, приниження честі та гідності, психічного тиску, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість в повній мірі належним чином виконувати свої посадові обов`язки а також настанням погіршення відносин з оточуючими.

Ціна вищевказаного цивільного позову у кримінальному провадженні визначена ОСОБА_64 у розмірі 100 000 грн.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 376; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 340; ч. 2 ст. 376 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, належне на праві приватної власності підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000606 від 19.07.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - «РКС», калібру 9 мм, № НОМЕР_3 ;

- мисливську гладкоствольну зброю «GUERINI TEMPIO», 12 калібру, № НОМЕР_4 ;

Визначити спосіб обтяження арешту даного рухомого майна у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження шляхом його вилучення та передачі на зберігання до уповноваженого органу Національної поліції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1