Справа №337/2884/25
Номер провадження 1-кс/337/240/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 рокум. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову на постанову дізнавача ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В :

13.06.2025 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги зазначила, що в провадженні Відділу поліції N 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, перебуває кримінальне провадження, відомості за яким внесено N 0000465 від 23.12.2024 року за ч. 1 ст. 358 КК України до ЄРДР. Вище зазначене провадження було відкрито на виконання ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2024 року, відповідно до резолютивної частини ухвали: «Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити. Зобов`язати ВП N 5 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення. Зобов`язати ВП N 5 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області в строк не пізніше 24 годин з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань».

Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2024 року, ОСОБА_4 до Відділу поліції N5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області будо направлено заяву про вчинення працівниками ТОВ «ТД Дельта», кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, (підроблення документів), в якій було зазначено, що він отримав позовну заяву ТОВ «ТД Дельта» про відшкодування шкоди, яка була подана до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Серед документів, долучених позивачем ним було виявлено 2 підроблених документи, а саме: договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.08.2023 року; наказ №184 про закріплення автомобіля за ним від 01.08.2023 року, за якими ТОВ «ТД Дельта» нібито поклало на нього повну матеріальну відповідальність за вантажний автомобіль MAN TGX 18.440 номер НОМЕР_1 та напівпричіп-цистерну MENSI SA 105 номер НОМЕР_2 , які він підписував та не міг підписати, оскільки перебував поза межами м. Запоріжжі.Метою підроблення підпису з боку працівників ТОВ «ТД Дельта» було перекладення на мене фінансової відповідальності, яку ТОВ «ТД Дельта» мало нести перед ОСОБА_5 власницею автомобіля та напівпричепа, на підставі Договору оренди від 01.08.2023 року. 05 липня 2024 року, ОСОБА_5 звернулася до ТОВ «ТД «Дельта» з письмовою претензією, в якій просила на виконання умов Договору оренди від 01.08.2023 року виплатити їй збитки у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 1 001 085 грн. Отримавши письмову претензію від ОСОБА_5 від 05.07.2024 року, 10.07.2024 року ТОВ «ТД Дельта» звернулося до нього з позовом до суду, долучивши підроблені документи. На сьогоднішній день судовий розгляд триває. Відтак, вбачає в діях працівників ТОВ «ТД Дельта» ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4 ст. 358 КК України, адже документи були підроблені та в подальшому використані в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя»

Так, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення йому завдано моральну та майнову шкоду. Моральна шкода, завдана ОСОБА_4 , полягає в тому, що внаслідок підроблення його підписів на офіційних документах ТОВ «ТД Дельта» та подання цих документів до суду разом із позовною заявою, на нього фактично було покладено відповідальність за відшкодування збитків на користь ТОВ «ТД Дельта» у розмірі 1 001 085 гривень. Для нього, людини похилого віку, зазначена сума є абсолютно непідйомною та створює серйозне фінансове навантаження, яке не тільки викликає обґрунтоване почуття тривоги, але й суттєво вплинуло на психоемоційний стан. Через сильні переживання, спричинені несправедливими звинуваченнями та ризиком зазнати майнових втрат, він почав постійно відчувати тривогу, втратив спокій та можливість вести звичний спосіб життя. Змушений був звернутись до медичних засобів регулярно приймати заспокійливі препарати. У нього з`явився біль у серці, порушився сон, знизилася загальна якість життя. Таким чином, дії представників ТОВ «ТД Дельта», пов`язані з фальсифікацією документів і поданням неправдивих матеріалів до суду, завдали йому глибоких моральних страждань. Майнова шкода полягає у необхідності звернення до адвоката ОСОБА_3 , з якою укладено договір про надання правничих (правових) послуг та несення витрат на правну допомогу.

З огляду на викладені вище обставини вбачається, що в порядку ч. 1 ст. 55 КПК України були всі законні підстави для залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0000465, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України в якості потерпілого, оскільки ним доведено факт завдання йому моральної та майнової шкоди та в чіткій відповідності до приписів КПК подано заяву про залучення до провадження в якості потерпілого та врешті-решт подано заяву про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення, що є безумовною підставою для визнання ОСОБА_4 потерпілим в порядку ч. 2 ст. 55 КПК України також.

Однак, 06.06.2025 року, ОСОБА_4 було отримано постанову дізнавача відділу полії № 5 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про відмову у задоволенні його клопотання про залучення в якості потерпілого та допиту в якості потерпілого, в обґрунтування якої дізнавач зазначив, що заявником ОСОБА_4 не надано об`єктивних даних, які б свідчили, що на момент звернення із клопотанням про визнання потерпілим, йому дійсно завдано моральної, фізичної або майнової шкоди та яка перебуває у прямому зв`язку із часом вчинення кримінального правопорушення, та засвідчує очевидні ознаки спричинення йому шкоди, як це передбачено ч.1 ст.55 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, дізнавачем не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено хоча і на підставі ухвали слідчого судді, однак саме за заявою ОСОБА_4 та не надано належної оцінки доводам останнього, з урахуванням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення. Оскаржувана постанова не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, констатуванням факту, що не здобуто фактів спричинення шкоди заявнику. За таких обставин, постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 , носить у собі формальний характер, а тому має підлягати скасуванню судом.

18.06.2025 року дізнавач ОСОБА_6 надала заяву щодо розгляду скарги у її відсутність та надала заперечення, в яких зазначила, що сектором дізнання відділу поліції № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000465 за ч. 1 ст. 358 КК України, яке розпочато на підставі ухвали слідчого судді від 19.12.2024 про зобов`язання уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР за фактом підробки документу, яка винесена на підставі скарги ОСОБА_4 на невнесення до ЄРДР таких відомостей.

Під час досудового розслідування заявник ОСОБА_4 до відділу поліції №5 не прибув, свідчення, які обґрунтовують викладені в судовому засіданні обставини, на надав. На неодноразові направлені повістки на домашню адресу ОСОБА_4 жодним чином прийняти заяву від останнього та отримати свідчення, не надалось можливим.

Допитаний в якості свідка директор ТОВ « Торгівельний Дім «Дельта» ОСОБА_7 зазначив, що займає посаду директора ТОВ « Торгівельний Дім «Дельта» з 01.01.2018 року по теперішній час. Юридична адреса: м. Запоріжжя вул.Сергія Синенко, 63А. Фактично за даною адресою і розташовано підприємство. Відповідно до Наказу №21-к/тр від 31.03.2022 на роботу був прийнятий ОСОБА_4 , на посаду водій автотранспортних засобів. При закріпленні транспортного засобу за ОСОБА_4 було підписано наказ сторонами. Кожного рази, при зміні транспортного засобу для роботи працівником видається наказ саме на конкретний транспортний засіб. 01.08.2023 відповідно до Наказу №184 ОСОБА_4 був закріплений за транспортним засобом МАН д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепом MENGI д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначені транспортні засоби, відповідно договорів оренди, знаходяться на підприємстві з часу закріплення саме за ОСОБА_4 . Саме ОСОБА_4 був закріплений за даним транспортним засобом при введенні в експлуатацію на нашому підприємстві. На зазначений транспортних засобахОСОБА_8 здійснював перевезення вантажів по території України, виконував свої обов`язки. Наказ та договір готує відділ кадрів, який в подальшому звертається до працівників за підписами в даних документах. В подальшому оформлені документи зберігаються в особовій справі працівника. При складанні пакету документів на кожного працівника, особисто особою завіряються документи. В документах, які були укладені з ОСОБА_4 у всіх паперах ним поставлений різний підпис. В грудні 2023 року на вище вказаному транспортному засобі під керуванням ОСОБА_4 здійснювалось перевезення вантажу територією Західної України. Під час руху, ОСОБА_4 здійснив виїзд на зустрічну смугу, що стало підставою ДТП. Внаслідок ДТП, було пошкоджено транспортний засіб. За даними обставинам було складено відповідні документи працівниками поліції. ОСОБА_4 визнано винним у даному ДТП (постраждалих осіб не було). При ДТП ОСОБА_4 пошкодив руку. Після повернення на підприємство, ОСОБА_4 знаходився на лікарняному. Вони намагались вирішити питання про відшкодування збитків на пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, домовлялись з ОСОБА_4 що той працює на підприємстві і надалі, а із заробітної плати будуть відраховуватись збитки на ремонт транспортного засобу. Тривалий час ОСОБА_4 був на лікарняному, та 05.04.2024 прибув на підприємство та подав заяву про звільнення за власним бажанням. На теперішній час ОСОБА_4 на підприємстві не працює.

На теперішній час в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя проходить розгляд цивільного позову підприємства про відшкодування збитків за пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП. В наданих копіях документів для розгляду справи у судовому засідання всі підписи достовірні, поставлені ним та ОСОБА_4 . З яких підстав останнім подано заяву про підробку документів договору про повну матеріальну відповідальність від 01.08.2023 та наказу №184 від 01.08.2023 не зрозуміло. Всі наявні документі в особовій справі ОСОБА_4 укладались у відділі кадрів, працівник особисто завіряв документи.

Обставини, які б вказували на те, що ОСОБА_4 є потерпілим у провадженні, обґрунтовано відсутні оскільки :

- згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв 'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізичнаособа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, а заява ОСОБА_4 подана за фактом підробки документів, що передбачено ч. 1 ст. 358 КК України, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

ОСОБА_4 до заяви (клопотання) не надано об`єктивних даних, які б свідчили, що на момент звернення із заявою про визнання потерпілим, йому дійсно завдано моральної шкоди та яка перебуває у прямому зв`язку із часом вчинення кримінального правопорушення, та засвідчує очевидні ознаки спричинення їй шкоди, як це передбачено ч. 1 ст.55 КПК України.

В судове засідання представник скаржника адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги в її відсутність та відсутність ОСОБА_4 просить задовольнити, посилаючись на доводи, що були зазначені у скарзі, в яких вважає, що хоча склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України є формальним, ОСОБА_4 вже завдано моральної шкоди та матеріальних збитків, а також існує реальна загроза настання негативних наслідків у вигляді безпідставного (на підставі підроблених документів) стягнення значної суми матеріальної шкоди.

Дізнавач, прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, шляхом доставки судвої повістки до електронної скриньки через систему електронний суд, яку відповідно до Довідки було доставлено 17.06.2025 року об 14:57:06 , причину неявки суду не повідомив.

Дізнавач надав суду заяву щодо розгляду скарги в її відсутність, в якій просить у задоволенні скарги відмовити, з підстав, викладених у запереченнях.

Ознайомившись з поданою скаргою та доданими матеріалами, суд доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню.

В провадженні Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, перебуває кримінальне провадження, відомості за яким внесено №0000465 від 23.12.2024 року за ч. 1 ст. 358 КК України до ЄРДР. Вище зазначене провадження було відкрито на виконання ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2024 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_4 та зобов`язано ВП № 5 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 повідомляв наступне: (мовою оригіналу) «Я, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.07.2024 року отримав позовну заяву ТОВ «ТД Дельта» про відшкодування шкоди до мене, яка була подана до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Так, серед документів, долучених позивачем мною було виявлено 2 підроблених документи, а саме: Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.08.2023 року; наказ №184 про закріплення автомобіля за мною від 01.08.2023 року.

Так, за вказаними документами, ТОВ «ТД Дельта» нібито покладає на мене повну матеріальну відповідальність за вантажний автомобіль MAN TGX 18.440 номер НОМЕР_1 та напівпричіп-цистерну MENSI SA 105 номер НОМЕР_2 . Також, звертаю увагу, що вказані документи підписані нібито в м. Запоріжжя про що зазначено в лівому кутку. На обох вказаних документах наявний мій підпис, однак 01.08.2023 року я їх не підписував та не міг підписати, оскільки з 31.07.2023 року перебував поза межами м. Запоріжжя, а саме в м. Кропивницькому куди поїхав за вказівкою ТОВ «ТД «Дельта». Факт відсутності мене в м. Запоріжжя 01.08.2023 року може бути підтверджено письмовими доказами, а саме: товарно-транспортними накладними датованими» 13.06.2025 5 період часу з 31.07.2023 року по 07.08.2023 року, які зберігаються в ТОВ «ОЕЗ ГРАДОЛІЯ», а також в ТОВ «Торгівельний дім «Дельта» на яких містяться підписи ОСОБА_4 водія ТОВ «Торговий дім «Дельта».

Крім того, в підтвердження факту відсутності ОСОБА_4 в м. Запоріжжя 01.08.2023 року може бути допитано свідка ОСОБА_9 , який працював в ТОВ «Торговий дім «Дельта», адреса: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 11, кв. 124, моб. тел. НОМЕР_3 .

Також, звертаю увагу, що факт підробки мого підпису є очевидним, оскільки навіть візуально можна помітити різницю у підписі в моєму паспорті та на підроблених документах. Метою підроблення мого підпису з боку працівників ТОВ «ТД Дельта» було перекладення на мене фінансової відповідальності, яку ТОВ «ТД Дельта» мало нести перед ОСОБА_5 власницею автомобіля та напівпричепа, на підставі Договору оренди від 01.08.2023 року.

05 липня 2024 року, ОСОБА_5 звернулася до ТОВ «ТД «Дельта» з Письмовою претензією в якій просила на виконання умов Договору оренди від 01.08.2023 року виплатити їй збитки у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 1 001 085 грн. За умовами Договору оренди від 01.08.2023 року, ТОВ «ТД «Дельта» орендувало у ОСОБА_5 вантажний автомобіль MAN TGX 18.440 номер НОМЕР_1 та напівпричіп-цистерну MENSI SA 105 номер НОМЕР_2 у ОСОБА_5 .

Згідно п.12 з Договору оренди транспортного засобу ТОВ ТД Дельта зобов`язані: здійснювати за свій рахунок технічне обслуговування (в тому числі заміну шин та акумулятора), з набуттям для цієї мети запасних частин та деталей, технічний огляд, а також нести всі інші ризики, пов`язані з використанням ТЗ як джерела підвищеної небезпеки; відшкодувати збитки, завдані у зв`язку з втратою (викраденням) або пошкодженням ТЗ, з наступним правом Орендаря регресної вимоги до особи, з вини якої була заподіяна шкода; здійснювати за свій рахунок витрати на відновлення ТЗ та всі інші витрати, пов`язані із зберіганням та експлуатацією ТЗ, в тому числі зі сплати податків.

Отримавши вказану Претензію, ТОВ «ТД Дельта» не вигадало нічого кращого, аніж підробити мої підписи на документах і таким чином перекласти на мене фінансову відповідальність за вантажний автомобіль MAN TGX 18.440 номер НОМЕР_1 та напівпричіп-цистерну MENSI SA 105 номер НОМЕР_2 .

Так, отримавши Письмову претензію від ОСОБА_5 від 05.07.2024 року, 10.07.2024 року ТОВ «ТД Дельта» звернулося до мене з позовом до суду, долучивши підроблені документи. На сьогоднішній день судовий розгляд триває, наступне судове засідання призначено на 21.01.2025 року на 10 год. 30 хв.

Відтак, вбачаю в діях працівників ТОВ «ТД Дельта» ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4 ст. 358 КК України, адже документи були підроблені та в подальшому використані в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя».

Крім зазначеної заяви, 22.05.2025 року ОСОБА_4 подав дізнавачу клопотання про залучення його до участі у кримінальному провадженні як потерпілого, в якому зазначив, що кримінальним провадженням йому завдано майнової у вигляді витрат на правничу допомогу у цивільній справі, де він повинен спростовувати дані, що наявні в підроблених документахта моральної шкоди.

Постановою дізнавача СД відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000465, що внесене до ЄРДР 24.12.2024 від 23 травня 2025 року відмовлено у задоволенні поданого клопотання.

Постанова обґрунтована тим, що « ОСОБА_4 не може мати статус потерпілого у даному кримінальному проваджені, оскільки останньому не завдано шкоди, передбаченої у ст. 55 КПК України. Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що потерпілому не завдано шкоди: кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за фактом підробки документів, що передбачено ч. 1 ст. 358 КК України, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Заявником ОСОБА_4 не надано об`єктивних даних, які б свідчили, що на момент звернення із клопотанням про визнання потерпілим, йому дійсно завдано моральної, фізичної або майнової шкоди та яка перебуває у прямому зв`язку із часом вчинення кримінального правопорушення, та засвідчує очевидні ознаки спричинення йому шкоди, як це передбачено ч.1 ст.55 КПК України.»

Зазначена постанова є предметом оскарження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому під шкодою цивільне право розуміє применшення, знищення суб`єктивного цивільного права або блага. Грошову оцінку майнової шкоди називають збитками.Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тому першочерговим завданням відновлення порушеного права є компенсація збитків.

Крім того, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Суд звертає увагу на положення ч.2 ст.55 КПК України, згідно якої права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, набуття особою статусу потерпілого відбувається після подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і не потребує затвердження цього статусу постановою слідчого або прокурора.

Постанова слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим виноситься у випадках невизнання особи потерпілою.

Щодо набуття особою статусу потерпілого суд враховує висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019, (справа № 439/397/17, провадження № 13-66кс18), де вказано, що поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі, однак, за змістом ці поняття не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні «потерпілий» це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння).

Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим із моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у ч. 2 ст. 55 КПК. Кримінальний процесуальний закон юридично закріплює статус «потерпілого» учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Згідно п.10 ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Натомість, дізнавач під час винесення оскаржуваної постанови про відмову у визнанні у визнанні ОСОБА_4 потерпілим зосередився виключно на кримінально-правовому аспекті поняття «потерпілий», ігноруючи процесуальні критерії та можливість набуття статусу потерпілого у порядку та з підстав передбачених КПК України.

Разом з тим, зважаючи на те, що ОСОБА_4 повідомив про вчинення кримінального правопорушення, та для нього існує реальна загроза настання матеріальної шкоди шляхом безпідставного стягнення коштів на підставі підроблених документів, суд вважає необґрунтованою відмову дізнавача у визнанні скаржника потерпілим. Така постанова дізнавача тягне за собою наслідки у вигляді позбавлення скаржника низки процесуальних гарантій, притаманних статусу потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Разом з цим, оцінивши прийняте дізнавачем рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, з огляду на те, що у постанові не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

Крім того, заподіяння шкоди потерпілому можливо встановити під час здійснення досудового розслідування, а тому відсутні будь-які правові підстави для відмови заявнику в залученні його до кримінального провадження в якості потерпілого.

Таким чином, в розумінні приписів кримінального процесуального законодавства України, ОСОБА_4 є особою, від імені якої складені (ймовірно) підроблені документи, які мають матеріальний характер, оскільки в них зазначено про взяття повної матеріальної відповідальності відносно ввіреного майна, а отже, на глибоке розуміння суду, є потерпілою особою, якій завдано шкоду у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та керуючись п.3 ч.2ст.307 КПК України, має право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні, про що наголошено у постанов ККС ВС від 01 грудня 2022 року у справі №522/7836/21.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне задовольнити подану скаргу, скасувавши постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 про визнання останнього потерпілим.

Керуючись ст.ст.55, 303-307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову на постанову дізнавача ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД відділу поліції № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 від 23 травня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання потерпілим, проведення допиту у відповідному процесуальному статусі у кримінальному провадженні № 0000465 від 23.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Копію ухвали надати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1