Справа № 484/3921/25
Провадження № 1-кс/484/650/25
УХВАЛА

про скасування арешту майна

25 липня 2025 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відсутність прокурора, слідчого, власника майна, за участю представника особи, яка подала клопотання власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні подане у кримінальному провадженні № 0000734 від 04.04.2013 року клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту квартири, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 23.10.2027 року, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 року власник майна ОСОБА_3 через свого представника - адвоката ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000734, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва під час винесення 23.10.2017 року ухвали про накладення арешту на вказане вище майно, яке належне підозрюваній ОСОБА_6 , не врахував того факту, що на момент винесення ухвали ОСОБА_6 вже не була власником вказаної квартири, а запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно помилково не було погашено нотаріусом, що посвідчував договір міни вказаної квартири. Наявність арешту квартири перешкоджає йому як власнику майна розпоряджатися вказаною квартирою. Слідчий під час розгляду вказаного клопотання не надав слідчому судді достатньо доказів, на підставі яких слідчий суддя міг би встановити факт належності квартири іншій особі, ніж підозрювана.

Окрім того, у клопотанні зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2017 року у справі №757/66836/17-к клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту залишено без задоволення, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003320, яке 19.10.2017 року було виділене з кримінального провадження № 0000734, було направлено до суду.

ОСОБА_3 стверджує, що є є добросовісним набувачем вказаної квартири, не має статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка несе цивільну відповідальність за дії підозрюваного, обвинуваченого та не є юридичною особою щодо якої здійснюється кримінальне провадження № 0000734. За такого, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.10.2017 року на однокімнату квартиру за вказаною адресою, власником якої він є, порушує гарантоване йому Конституцією України право володіти та розпоряджатися власним майном.

У клопотанні також зазначено, що клопотання про скасування арешту майна також було заявлене у кримінальному провадженні № 0003320 до Корабельного районного суду міста Миколаєва, однак в його задоволенні було відмовлено ухвалою суду від 23.04.2025 року, оскільки було встановлено, що арешт на квартиру накладено в рамках кримінального провадження № 0000734 за клопотанням, поданим вже після виділення з нього матеріалів відносно ОСОБА_6 у кримінальне провадження № 0003320 від 19.10.2017 року. Ані клопотання, ані ухвала слідчого судді про накладення арешту до виділеного провадження не передавалася.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав клопотання, просив скасувати арешт, накладений на квартиру ОСОБА_3 з підстав, зазначених у клопотанні.

Прокурор і слідчий в судове засідання не явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені своєчасно і належним чином.

Матеріали кримінального провадження № 0000734 від 04.04.2013 року суду не надані. Від слідчого відділу Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що вказаний слідчий відділ дійсно здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000734, яке надійшло з Генеральної прокуратури і складається з 260 томів. Серед матеріалів кримінального провадження відсутні клопотання слідчого та відповідні ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_6 . Жодній особі у вказаному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено. Також в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи щодо виділення з нього матеріалів кримінального провадження № 0003320 від 19.10.2017 року та матеріали за період часу з 19.10.2017 по 07.11.2017 року.

До вказаної відповіді додано довідку про рух кримінального провадження № 0000734, з якої вбачається, що 19.10.2017 року слідчий ОСОБА_7 виділив матеріали щодо однієї особи у кримінальне провадження № 0003320.

За змістом ч.2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

За змістом наведеної норми неявка слідчого, прокурора та особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду даної справи. Тож слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність вказаних осіб, за участю представника власника майна, який подав клопотання.

Заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши наявні у справі документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000734 від 04.04.2013, яке було передане до вказаного слідчого відділу 15.07.2022 року.

Жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Вказане кримінальне провадження зареєстроване на підставі постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 19.10.2017року, відповідно до якої з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000734 від 04.04.2013 року були виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо підозрюваної ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 191 КК України з присвоєнням виділеним матеріалам досудового розслідування реєстраційного номера №0003320 та направленням для проведення досудового розслідування слідчим Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України. Вказаною постановою прокурора від 19.10.2017 року у межах кримінального провадження №0000734 від 04.04.2013 року ОСОБА_6 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України 12.10.2017 року.

20.10.2017 року, вже після прийняття прокурором 19.10.2017 року рішення про виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування щодо підозрюваної ОСОБА_6 , у межах кримінального провадження №0000734 слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва про накладення арешту на однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 , як на таку, що належить підозрюваній ОСОБА_6 . Клопотання слідчого мотивоване необхідністю збереження майна з метою забезпечення його можливої конфіскації, яка передбачена санкцією частиною 5 статті 191 КК України, у вчиненні якого підозрювалася ОСОБА_6 . Зі змісту клопотання вбачається, що слідчий посилався на той факт, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_6 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира в АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.10.2017 року накладено арешт на належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, будь-яке інше розпорядження вказаним нерухомим майном.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаїва від 23.04.2025 року у справі № 484/4039/25 провадження № 1-кп/488/104/25, в межах якої розглядається обвинуіальний акт у кримфнальному провадженні № 0003320, встановлено, що згідно з додатком до постанови прокурора від 19.10.2017 року матеріали відносно арешту майна до кримінального провадження № 0003320 не виділялись. Інших рішень щодо виділення додаткових матеріалів з кримінального провадження № 0000734 до кримінального провадження № 0003320 суду на час розгляду клопотання не надано. Прокурор під час розгляду справи також підтвердив відсутність у матеріалах кримінального провадження № 0003320, що перебувають у його розпорядженні інших постанов про виділення матеріалів досудового розслідування крім тих, які були надані суду.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання про скасування арешту мана, що накладений в рамках кримінального провадження, також враховує приписи статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v.Italy) [ВП], заява № 22774/93, п.44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Grees) [ВП], заява № 31107/96, п.58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Serіes A № 296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого королівства» (Lames and Others v/ the United Kingdom), п.50, Series A 3 98).

З доданих до клопотання документів вбачається, що станом на 23.10.2017 року, коли ухвалою слідчого судді було накладено арешт на зазначену вище квартиру, вказане майно належало на праві власності саме ОСОБА_3 , що підтверджується наданими суду витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Його часта у праві власності складала 1/1 на підставі договору міни, укладеного між ним та ОСОБА_6 ще у 2014 році. Право власності ОСОБА_8 було належним чином зареєстроване, проте не було скасоване припинення права власності ОСОБА_6 .

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , розірваний рішенням суду ще у 2012 році.

ОСОБА_3 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000734.

Інформація про вказані обставини, зокрема про дійсного власника арештованого майна на момент розгляду клопотання, не була подана слідчим до клопотання про арешт майна.

Враховуючи наведене, суд погоджується з тим, що арешт було накладено необґрунтовано, а тому його слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати повністю арешт, накладений у кримінальному провадження № 0000734 від 04.04.2013 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.10.2017 року у справі № 757/62312/17-к на належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1