Справа № 558/503/22
номер провадження 1-в/558/7/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання з виконанням вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 24.02.2023 року по кримінальній справі №558/503/22 у частині відбуття покарання ОСОБА_3 , засудженим за ч.1 ст.286-1 Кримінального кодексу України,

учасники судового провадження:

представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з клопотанням в порядку ст.539 КПК України щодо вирішення питання виконання вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 24.02.2023 року по кримінальній справі №558/503/22 у частині відбуття покарання ОСОБА_3 , засудженим за ч.1 ст.286-1 КК України.

Згідно клопотання, військовослужбовець ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді службового обмеження строком на 1 рік. На виконання вироку наказом командира військової частини вищевказаного військовослужбовця було взято на облік для виконання призначеного покарання.

Засудженому ОСОБА_3 встановлено утримання 10 % із грошового забезпечення в дохід держави, передбачено заборону на просування по службі та присвоєння чергового військового звання на період з 27.11.2023 року по 26.11.2024 рік, строк покарання на зараховується у вислугу років для присвоєння чергового звання.

При цьому, у клопотанні вказано, що утримання із грошового забезпечення не здійснювалося, так як ОСОБА_3 до розташування військової частини не прибув, обов`язки військової служби не виконував, грошове забезпечення не нараховувалося.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №305 від 24.10.2024 року ОСОБА_3 було звільнено зі служби у запас на підставі п.п. «в» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з набранням чинності обвинувальним вироком суду. Таким чином, військова частина немає правових та фактичних можливостей забезпечити відбуття покарання у виді службового обмеження. Фактичний строк невідбутого покарання становить 1 рік.

Ініціатор клопотання просить вирішити питання з виконанням вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 24.02.2023 року по кримінальній справі №558/503/22 у частині відбуття покарання у виді службового обмеження строком на 1 рік ОСОБА_3 , засудженим за ч.1 ст.286-1 КК України.

Під час судового розгляду клопотання представник військової частини ОСОБА_4 його підтримав.

Прокурор ОСОБА_5 вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_3 пояснив, що вирок суду ним не виконувався, так як він був звільнений з військової служби.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, з`ясувавши інші обставини справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення із наступних підстав.

У відповідності зі ст.ст.537, 539 КПК України, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку вирішуються судом, який ухвалив вирок.

24.02.2023 року вироком Демидівського районного суду Рівненської області ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік. Відповідно до ст.58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік призначити ОСОБА_3 , як військовослужбовцю Збройних Сил України за контрактом, покарання у виді службового обмеження на строк 1(один) рік із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми його грошового забезпечення (а.с.79 том №1).

28.03.2023 року у військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України було скеровано розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили(а.с.65 том №1).

29.11.2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №1943 про прийняття вищевказаного вироку до виконання та встановлено утримання 10 % із грошового забезпечення в дохід держави, передбачено заборону на просування по службі та присвоєння чергового військового звання на період з 27.11.2023 року по 26.11.2024 рік, строк покарання на зараховується у вислугу років для присвоєння чергового звання (а.с.76 том №1).

Згідно досліджених документів наказом командира військової частини НОМЕР_1 №305 від 24.10.2024 року ОСОБА_3 було звільнено зі служби у запас на підставі п.п. «в» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з набранням чинності обвинувальним вироком суду. Утримання із грошового забезпечення не здійснювалося, так як ОСОБА_3 до розташування військової частини не прибув, обов`язки військової служби не виконував, грошове забезпечення не нараховувалося (а.с.77,78 том №1).

Під час розгляду клопотання було встановлено, що звільнення ОСОБА_3 відбулося у у зв`язку з набранням чинності обвинувальним вироком Володимир Волинського міського суду Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Вважаючи на дослідженні докази, військовослужбовець ОСОБА_3 24.10.2024 року звільнений із військової служби у запас на підставі п.п. «в» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Звільнення засудженого з військової служби автоматично призводить до неможливості виконання вироку суду у виді службового обмеження для військовослужбовців.

При цьому, ст. 84 КК України та ст. 47 КВК України передбачено можливість звільнення військовослужбовця, засудженого до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання його непридатним до військової служби за станом здоров`я.

Однак, діючими нормами КК України та КПК України не передбачено порядок заміни покарання у виді службового обмеження військовослужбовцям іншим покаранням.

Крім того, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання суд бере до уваги, що його ініціатором не визначено на яке покарання слід замінити покарання, призначене засудженому ОСОБА_3 у виді службового обмеження.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 58, 84 Кримінального кодексу України, ст.ст. 369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання з виконанням вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 24.02.2023 року по кримінальній справі №558/503/22 у частині відбуття покарання ОСОБА_3 , засудженим за ч.1 ст.286-1 Кримінального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_6