Справа № 635/2640/25
Провадження по справі 1-в/635/497/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 09.05.2024 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2. ст.194, ч.3 ст.28, ч.2 ст.194, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного судом покарання.

В обґрунтування клопотання зазначив, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 09.05.2024 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 70 України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

25.06.2024 на адресу Харківського РВ №1 надійшли розпорядження та вирок Деснянського районного суду м. Чернігова, які були прийняті до виконання. 03.07.2024 ОСОБА_4 роз`яснено покладені судом обов`язки та попереджено про відповідальність за їх невиконання, про що він надав підписку. 05.03.2025 надійшла відповідь з Управління патрульної поліції в Харківській області, згідно якої стало відомо, що ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності Управлінням патрульної поліції в Харківській області за вчинення адміністративних правопорушень: 04.08.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та 25.09.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

18.03.2025 надійшла відповідь з Харківського ВДВС м. Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), згідно якої гр. ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП від 17.08.2024 Управлінням патрульної поліції в Харківській області.

02.04.2025 гр. ОСОБА_4 прибув до Харківського PB N?1 та надав письмове пояснення в якому зазначив, що дійсно був притягнутий до. адміністративної відповідальності Управлінням патрульної поліції в Харківській області: 04.08.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 17.08.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та 25.09.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Додатково повідомив, що всі штрафи було своєчасно сплачено, нових правопорушень не вчиняв.

Таким чином, встановлений факт систематичного вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_4 , а саме, протягом іспитового строку притягнувся до адміністративної відповідальності Управлінням патрульної поліції в Харківській області: 04.08.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 17.08.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, 25.09.2024 за ч. 1 ст.122 КУпАП. Згідно даних УІАП ГУНП в Харківській області від 11.03.2025 ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень не вчиняв. Враховуючи викладене просили вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування призначеного судом покарання.

Представник установи ОСОБА_8 у судове засідання призначене на 13.05.2025 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд подання без її участі.

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення подання, зазначив, що ОСОБА_4 дійсно притягувся до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень на транспорті, а саме на нього було накладено адміністративні штрафи за ч. 1 ст. 122 КУпАП, штрафи ним було одразу сплачені, на підтвердження чого засуджений надав квитанції про оплату штрафів. На даний час ОСОБА_4 працює, утримує сім`ю, до органу пробації з`являється на реєстрацію вчасно, порушень не допускає, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та надав аналогічні пояснення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, додані до подання та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_6 за №66/2024, заслухавши думку учасників процесу дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ст. 537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, згідно з ч.4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ч.6 ст. 166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів подання, інспектором сектору пробації не додано належних доказів, щодо винесення письмового попередження заудженому, а також того факту, засуджений систематично не виконує обов`язків покладених на нього судом.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Таким чином, стаття 166 КВК України пов`язує скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання уразі систематичного вчинення (3 і більше) адміністративних правопорушень, які посягають на громадський порядок.

Перелік адміністративних правопорушень, які посягають на громадський порядок, міститься в Главі 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення («АДМІНІСТРАТИВНІ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ЩО ПОСЯГАЮТЬ НА ГРОМАДСЬКИЙ ПОРЯДОК І ГРОМАДСЬКУ БЕЗПЕКУ»).

Таким чином, виключно у разі вчинення засудженим під час іспитового строку трьох і більше адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173 - 184 КУпАП, до нього може бути застосовано скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання з цієї підстав.

Водночас, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку (Глава 10 КУпАП), жодного правопорушення, яке посягає на громадський порядок, не вчинив.

Як зазначалось вище, засуджений ОСОБА_4 тричі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Штрафи було своєчасно сплачено.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Сам факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Приймаючи рішення по суті заявленого подання, суд бере до уваги і приписи ч.2 ст.50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_4 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, його ставлення до необхідності виконання покладених судом обов`язків, суд приходить до переконання, що матеріали клопотання органу пробації стосовно ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення ним від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України).

Доказів скоєння засудженим нових злочинів за час іспитового строку матеріали справи не містять.

Суд також наголошує, що відповідно до ЗУ «Про пробацію» завданням пробації окрім нагляду за засудженим є також проведення соціально-виховної роботи із засудженими.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання та скасування іспитового строку відносно ОСОБА_4 за обставин, які визначені в клопотанні, що не позбавляє орган пробації у випадку наявності підстав, визначених КВК України знов звертатись до суду з повторним клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст.ст.537-539 КПК України, ст.166 КВК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання заступника начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного судом покарання - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Матеріали особової справи ОСОБА_4 за № 66/2024 після набрання ухвалою законної сили повернути до Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації».

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст з складено та оголошено 13 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1