Справа № 554/5568/24
Провадження № 1-кп/615/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 18.04.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки, Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ

В червні 2024 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні №0001183 від 18.04.2017 року за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України. В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив наступне.

1. Стороною обвинувачення не було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а тому ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні;

2. Обвинувачений стверджує, що відомості, які містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування є неповними. Так, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться відомостей стосовно ухвал слідчих суддів про відмову у задоволенні клопотань сторони обвинувачення про дозвіл на затримання з метою приводу, які були постановлені під час досудового розслідування, що позбавляє сторону захисту можливості посилатися на них, адже у матеріалах кримінального провадження та реєстрі вони відсутні. Крім цього, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як виклик, які мали місце під час досудового слідства;

3. Стороною обвинувачення було порушено право ОСОБА_5 на захист, оскільки копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 та його захисникам не вручались, та відповідно до вимог ч. 8 ст. 42 КПК України пам`ятка про процесуальні права та обов`язки одночасно з врученням обвинувального акту особою, яка має здійснювати таке вручення, не вручалась. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 42 КПК України права обвинуваченого слідчим, прокурором не роз`яснювались. Вважає, що обвинувальний акт має бути повернутий прокурору для усунення вказаних порушень.

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання підзахисного.

Прокурор під час підготовчого судового засідання проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення прокурору немає. Стосовно невручення копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту вважає, що прокурором було вжито вичерпних заходів направлених на вручення таких процесуальних документів шляхом направлення повісток про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , а також захисника ОСОБА_4 , до прокурора для вручення копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, які були направлені на адреси здійснення обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 їх адвокатської діяльності, а також на адреси їх електронної пошти, які містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України. У зв`язку з неявкою сторони захисту до прокурора, копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів досудового розслідування, були направлені стороні захисту в аналогічному порядку і спосіб.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши подані суду документи, суд виходить з такого.

1. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Суд вважає, що вирішення питання про дотримання вимог кримінального процесуального закону при врученні підозри ОСОБА_5 , виходить за межі питань, визначених у ст. ст. 314 та 315 КПК України, які суд вирішує у підготовчому судовому засіданні.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 314 та 315 КПК України питання про перевірку правильності вручення підозри обвинуваченому не може бути розглянуто у підготовчому судовому засіданні.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги щодо обвинувального акту, викладені у ст. 291 КПК України, якою не передбачено будь-яких положень щодо вручення підозри чи приєднання документів щодо вручення підозри.

Отже, будь-які питання, пов`язані з можливим порушенням процедури складання та вручення повідомлення про підозру, не можуть впливати на питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

2. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Аналіз п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України свідчить про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинений містити відомості про захід забезпечення кримінального провадження, який був застосований. Отже, посилання обвинуваченого на невнесення до реєстру матеріалів досудового розслідування ухвал слідчих суддів про відмову у задоволенні клопотань про дозвіл на затримання з метою приводу, тобто заходів забезпечення кримінального провадження, які не були застосовані є безпідставними.

Стосовно ж відсутності в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як виклик слідчим, прокурором, суд зазначає, що саме по собі невнесення таких відомостей до реєстру не позбавляє сторону захисту права посилатись на здійснення таких викликів слідчим, прокурором, у випадку, якщо на думку сторони захисту це матиме значення для питань судового розгляду, а тому формальна відсутність таких відомостей в реєстрі матеріалів досудового розслідування сама по собі не є перешкодою для призначення кримінального провадження до судового розгляду, а отже не є підставою для прийняття судом рішення про повернення обвинувального акта прокурору з цих підстав.

3. Щодо невручення стороною обвинувачення копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3. ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Отже, кримінальним процесуальним законом на прокурора покладений процесуальний обов`язок одночасно з переданням обвинувального акта до суду під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, що забезпечує дотримання державою права обвинуваченого на захист, гарантоване положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До обвинувального акта прокурором додано формуляр розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, в якому прокурором зазначено: у зв`язку із систематичною неявкою за повістками до прокурора для вручення обвинувального акта стороні захисту та підозрюваному, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування направлений стороні захисту та підозрюваному у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, у тому числі засобами електронної пошти. Підтвердження будуть надані в підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні через канцелярію суду прокурором подано примірники повісток про виклик ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 до прокурора до вручення обвинувального акта, а також супровідні листи про надсилання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001183, які були направлені адресатам засобами поштового зв`язку та електронною поштою.

З поданих прокурором до суду документів судом з`ясовано наступне.

08.04.2024 року за вих. № 17/2/3-34364-17 засобами поштового зв`язку прокурором надіслані повістки про виклик ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 до приміщення Офісу Генерального прокурора на 17.04.2024 року, 19.04.2024 року, 22.04.2024 року для вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Повістки повернулись прокурору без вручення. Причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою, за закінченням терміну зберігання.

02.05.2024 року за вих. № 17/2/3-34364-17 засобами поштового зв`язку прокурором надіслані повістки про виклик ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 до приміщення Офісу Генерального прокурора на 13.05.2024 року, 15.05.2024 року, 17.05.2024 року для вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Повістки повернулись прокурору без вручення. Причини повернення: за закінченням терміну зберігання.

Супровідним листом від 20.05.2024 року за вих. № 17/2/3-34364-17 засобами поштового зв`язку прокурором надіслано ОСОБА_5 , захисникам: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001183. Поштові відправлення, які були адресовані ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 повернулись прокурору без вручення. Причини повернення: за закінченням терміну зберігання. Відомості про вручення, або причини невручення поштових відправлень адресованих захисникам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суду не надані.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник пояснили суду, що копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від прокурора не отримували у тому числі і засобами поштового зв`язку та електронною поштою.

З поданих прокурором до суду документів судом з`ясовано, що повістки про виклик ОСОБА_5 до прокурора для вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також копія обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування для їх вручення ОСОБА_5 , були направлені прокурором засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні прокурор пояснив, що вказана адреса зазначена в Єдиному реєстрі адвокатів України у якості адреси здійснення обвинуваченим ОСОБА_5 адвокатської діяльності, що також підтвердив суду обвинувачений ОСОБА_5 .

Статтею 135 КПК України передбачений порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні.

Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК України).

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду (ч. 6 ст. 135 КПК України).

Аналіз вимог ст. 135 КПК України свідчить про те, що повістка про виклик направляється особі за місцем її роботи у випадку тимчасової відсутності особи за місцем її проживання.

Зі змісту обвинувального акта судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що дійсно має постійне місце проживання за зазначеною в обвинувальному акті адресою: АДРЕСА_1 , де крім нього також проживає його дружина, про що також свідчить подана ним копія акта обстеження матеріально-побутових умов від 02.07.2018 року та копія повістки про виклик ОСОБА_5 для допиту у якості свідка на 20.06.2017 року за адресою виклику: АДРЕСА_1 , з відміткою слідчого про прибуття.

Судом з`ясовано, що повістка про виклик до прокурора, а також копія обвинувального аката та реєстру матеріалів кримінального провадження за адресою місця проживання ОСОБА_5 не направлялись, хоча така адреса була відома стороні обвинувачення, що вбачається зі змісту обвинувального акта.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, судом встановлено, що під час виклику засобами поштового зв`язку ОСОБА_5 до прокурора для вручення йому копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, а також направлення ОСОБА_5 вказаних процесуальних документів, прокурором не було дотримано встановлено кримінальним процесуальним законом порядку їх вручення, оскільки такі документи за адресою місця проживання ОСОБА_5 прокурором не направлялись, та відповідно не були вручені ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст. 135, 136 КПК України з підстав, які не залежали від волевиявлення ОСОБА_5 .

При цьому фактів ухилення, перешкоджання ОСОБА_5 та його захисником в отриманні ними будь-яких процесуальних документів, в судовому засіданні прокурором не наведено, а судом за наведених вище обставин не встановлено. Твердження прокурора про вжиття ним усіх передбачених ст. 135 КПК України заходів для вручення стороні захисту повісток про виклик та копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження в ході проведення підготовчого судового засідання.

Крім цього, під час підготовчого судового засідання, на підтвердження надсилання ОСОБА_5 та його захиснику процесуальних документів на адресу електронної пошти, прокурором наданий лист начальника Департаменту документального забезпечення Офісу Генерального прокурора від 20.12.2024 року № 33-97801ВН-24, в якому повідомлено в.о. керівника Генеральної інспекції ОСОБА_8 про те, що вихідні документи Офісу Генерального прокурора, а саме від 08.04.2024 року № 17/2/2-29743ВИХ-24, від 08.04.2024 № 17/2/2-29745ВИХ-24, від 08.04.2024 № 17/2/2-29746ВИХ-24, від 01.05.2024 № 17/2/2-36780ВИХ-24, від 01.05.2024 № 17/2/2-36781ВИХ-24, від 20.05.2024 № 17/2/2-41650ВИХ-24, направлені адресатам засобами електронного зв`язку на визначені виконавцем електронні адреси. До листа додано скрін-шоти електронних листів.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 КПК України якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник повідомили суду, що попередньо не повідомляли слідчого, прокурора про адресу своєї електронної пошти, разом із тим, на адреси електронної пошти обвинуваченого та захисника, які дійсно містяться у відкритому доступі в Єдиному реєстрі адвокатів України, процесуальних документів від прокурора не отримували і підтверджень про їх отримання електронною поштою прокурору не надсилали.

З поданих до суду прокурором документів не вбачається наявності підтверджень від ОСОБА_5 та його захисника відповідними листами електронної пошти про отримання ними від прокурора повісток про виклик, копії обвинувального акту, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, що свідчить про відсутність належних відомостей про вручення їм повісток про виклик, копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування електронною поштою в розумінні ч. 2 ст. 136 КПК України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 р., зокрема, зазначено, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.06.2024 року по справі № 183/1682/22 Суд виснував про те, що у разі вчинення стороною захисту дій, які ускладнюють вручення копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування до моменту звернення сторони обвинувачення з обвинувальним актом до суду, сторона обвинувачення може здійснити таке вручення вказаних документів обвинуваченим та їхнім захисникам у підготовчому судовому засіданні. У такому разі стороні захисту повинен бути наданий час для належної підготовки для відстоювання своєї правової позиції у суді. При цьому Верховним Судом було встановлено, що стороною обвинувачення вживалися усі можливі заходи, передбачені КПК, щодо виклику обвинувачених та їх захисників для вручення копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Під час підготовчого судового засідання, судом не було встановлено вчинення стороною захисту дій, які ускладнюють вручення копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування до моменту звернення сторони обвинувачення з обвинувальним актом до суду, а тому суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, а саме вручення підозрюваному та його захиснику копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування у спосіб та в порядку, які передбачені КПК України, із наданням суду розписки про їх вручення, оскільки невжиття таких заходів прокурором є перешкодою у праві обвинуваченого на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду на даний час.

Керуючись ст. 291, 293, 314 315, 318 336, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 18.04.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та проголошений 04.02.2025 року в приміщенні суду.

Суддя ОСОБА_1