Справа № 761/2113/25
Провадження № 1-в/761/86/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року, суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_2 , 1972 року народження, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 14.08.2018 року за ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 02.02.2024 року за ч.4 ст.70, ч.3 ст.191 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , 1972 року народження, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 14.08.2018 року за ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 02.02.2024 року за ч.4 ст.70, ч.3 ст.191 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

12 лютого 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшов лист виконувача обов`язків начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_3 та першого заступника нчальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , відповідно до якого ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є установою відбування покарання засудженого ОСОБА_2 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м.Києва, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Крім того, згідно з ч.1 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, з огляду на системний аналіз положень ст.ст.537, 539 КПК України, питання приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, яким постановлено вирок, або в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (ч.2 ст.539 КПК України).

При цьому згідно повідомлення виконувача обов`язків начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_3 та першого заступника нчальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , відповідно до якого ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є установою відбування покарання засудженого ОСОБА_2 .

Відповідно до вищевикладеного, клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення не може бути розглянуто в Шевченківському районному суді м.Києва і воно підлягає повернення заявнику, що не позбавляє його права звернутися з таким клопотанням до належного суду.

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст.9, 537, 539 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 , 1972 року народження, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 14.08.2018 року за ч.3 ст.190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 02.02.2024 року за ч.4 ст.70, ч.3 ст.191 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - повернути заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5