КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1511/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 760/370/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.03.2025 року, з визначенням розміру застави у межах 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором МНВО «Машиноведіння», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2025 року та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання старшого слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, і є такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Посилається прокурор і на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер вчинених дій підозрюваним під час військового стану та взаємодію при цьому з представниками держави агресора та інші суттєві обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема і наявні ризики.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив задовольнити її в повному обсязі, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що слідчим ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000252, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території російської федерації, в тому числі поставки продукції підприємствам держави-агресора є незаконним, та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, маючи намір й надалі здійснювати підготовку та передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, вирішив організувати злочинний механізм поставки продукції до російської федерації, а також продаж такої продукції на території держави-агресора, шляхом прихованого транзиту товарів через Республіку Литва.

Так, ОСОБА_7 розробив механізм усунення перешкод у здійсненні допомоги державі-агресору, шляхом постачання матеріальних ресурсів особами з числа громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства з території України до російської федерації.

У подальшому, за незазначених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_7 здійснив пошук транзитного підприємства на поставку продукції осіб з числа громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до російської федерації та досяг попередньої змови з невстановленою досудовим розслідуванням особою - представником узбецького суб`єкту господарювання - «LancasterInvestProduction», (ИП ООО «LancasterInvestProduction», Узбекистан, 100142, г. Ташкент, Мирзо Улугбекский р-н), який достовірно усвідомлював, що кінцевими отримувачами вказаної продукції будуть російські суб`єкти господарювання.

Так, ОСОБА_7 вирішив експортувати продукцію українського підприємства МНВО «Машиноведіння» () що спеціалізується на виробництві підшипників, зубчастих передач та гумових виробів, директором якого він є, що мало на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до російської федерації, яка б мала б номінально поставлятись для потреб компанії, зареєстрованої в Республіці Узбекистан, проте надалі за вказівкою ОСОБА_7 вказана вище компанія, мала б направляти відповідну продукцію до російських суб`єктів господарювання на території російської федерації.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше червня 2022 року, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою завдання шкоди Україні, шляхом підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

При цьому, ОСОБА_7 розумів, що здійснювати вказану діяльність він буде у взаємодії з державою-агресором, в тому числі і шляхом сплати податків до бюджету рф та постачання товарів на її територію, що свідчитиме про передачу матеріальних ресурсів та активів представникам держави-агресора. Також, вказана особа достовірно усвідомлювала, що наведені дії є незаконними та призведуть до завдання шкоди Україні.

Так, ОСОБА_7 , достовірно усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території російської федерації, в тому числі поставки продукції підприємствам держави-агресора, є незаконним та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, вирішив скористатися своїм розробленим протиправним механізмом.

Так, 23.06.2022 року, на особисту електронну поштову скриньку ОСОБА_7 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надійшло повідомлення від невстановленої досудовим розслідуванням особи « ОСОБА_11 », який як зазначено у вказаному листі є економістом ОМТС ПАО «ЧМК» (входить до російської гірничодобувної і металургійної групи компаній «Мечел») з назвою «заявка на манжеты ПАО ЧМК», в якому представник російського підприємства просить розглянути можливість виготовлення та поставки «МАНЖЕТА 60499-21-480 - 10 шт.» та «МАНЖЕТИ 60499-21-1040 - 10 шт.», крім того, додатково «МАНЖЕТА РНСТ-1170 - 50 шт.» та «МАНЖЕТА V3-1060 - 25 шт.». Також, у вказаному електронному листі є вкладення, а саме: файл «ТЗ 1040 і 480.docx» в якому містяться технічні завдання на виготовлення гумових манжетів 1040 та 480.

З цією метою, у незазначений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше липня 2022 року, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідування особами, маючи намір здійснювати допомогу державі-агресору, шляхом постачання матеріальних ресурсів, в невстановлений досудовим розслідуванням час та, перебуваючи у невстановленому слідством місці, досяг попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території російської федерації, а саме представником ОМТС ПАО «ЧМК» ОСОБА_12 , про продаж продукції вітчизняного виробництва, а саме: V3-1060 - 25 шт., та PHCT-1170 - 50 шт.

Надалі, 05.07.2022 року, з особистої електронної поштової скриньки, що належить ОСОБА_7 , а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідь на вищевказаний лист на адресу невстановленої досудовим розслідуванням особи « ОСОБА_11 » « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надіслано повідомлення наступного змісту: «Добрый день. Направляем КП». Вкладенням до вказаного листа є файл з назвою «20220705_14323.pdf». Також, у вказаному вище вкладенні знаходилась комерційна пропозиція щодо поставки польському підприємству впродовж 50 днів резинових манжетів.

Так, 27.10.2022 року, з особистої електронної поштової скриньки, що належить ОСОБА_7 , « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що належить ОСОБА_13 , яка на той момент була працівником МНВО «Машиноведіння» () надійшов лист під назвою «Договор». Вкладення до вказаного листа є файл під назвою: «контракт.PDF».

Зазначено, що у вказаному файлі під назвою: «контракт.PDF» містився проект контракту № 7 від 05.09.2022 між МНВО «Машиноведіння», в особі директора ОСОБА_14 , та «Lancaster Invest Production» м. Ташкент, Узбекистан, в особі невстановленої досудовим розслідування особи директора ОСОБА_15 , щодо поставки на адресу узбецької компанії манжети V3-1060 - 25 шт., та PHCT-1170 - 50 шт. Так, до вказаного контракту № 7 додатком є специфікація № 1 від 05.09.2022 року між МНВО «Машиноведіння» в особі директора ОСОБА_14 та «Lancaster Invest Production» на суму 11 000,00 Доларів США.

Надалі, 31.10.2022 року, ОСОБА_7 реалізуючи злочинний умисел, будучи уповноваженим на укладання та підписання зовнішньоекономічних контрактів (договорів), здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, усвідомлюючи, що постачання товарів, до країни-агресора в умовах воєнного стану сприятиме її економічному розвитку та буде спрямовуватись, у тому числі, на розвиток військово-промислового комплексу російської федерації, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, підготував та особисто підписав контракт, специфікацію, а також інші документи щодо характеристик та постачання товару та безпосередньо організовував відправку товару на адресу «Lancaster Invest Production» (Узбекистан).

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану передав вказану інформацію митному брокеру, який будучи не обізнаним із злочинним умислом ОСОБА_7 , підготував митну декларацію ЕК 10 АА UA 110130/2022/019631 від 31.10.2022 та направив її до Київської митниці, згідно з якої ИП ООО «Lancaster Invest Production» (ИП ООО «Lancaster Invest Production», Узбекистан, 100142, г. Ташкент, Мирзо Улугбекский р-н), експортував наступну продукцію: «Манжети ущільнюючі» V3-1060 - 25 шт., та V3-1170 - 50 шт. (вага 167,2 кг), на загальну вартість 11 000,00 Доларів США.

Також, зазначено, що 04.11.2022 року, з особистої електронної поштової скриньки, що належить ОСОБА_7 , « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надіслано лист на електронну поштову адресу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що належить національному оператору поштового зв`язку «Укрпошта» під назвою «Пояснення щодо статусу поштових відправлень» з проханням надати пояснення щодо причини затримки відправлення продукції на користь «Lancaster Invest Production» (Узбекистан), а також вкладенням файлу під назвою «оформлено ua110130_2022_019631.pdf». У вказаному вкладенні знаходилась митна декларація ЕК 10 АА UA 110130/2022/019631, в якій зазначається відправлення МНВО «Машиноведіння» на користь «Lancaster Invest Production» манжетів ущільнюючих V3-1060 - 25 шт., та PHCT-1170 - 50 шт.

Крім того, зазначено, що з метою реалізації злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, ОСОБА_7 повідомив узбецькому підприємству ООО «Lancaster Invest Production» реквізити покупця з метою доставки відправленої ним продукції на територію російської федерації, а саме ПАО «Челябинский металлургический комбинат» (ИНН ).

Окрім цього, зазначено, що 06.12.2022 року ООО «Lancaster Invest Production» здійснило реекспорт вказаної продукції на користь російської компанії-посередника ООО Торговая компания «Грандснаб» (ОКПО 41752485) вагою 167,2 та надалі така продукція поставлена на користь ПАО «Челябинский металлургический комбинат» (ИНН ).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні громадянином України пособництва в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.111-2 КК України.

07.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

08.01.2025 року (клопотання датоване 07.01.2025 року) старший слідчий в ОВС ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до Солом`янського районного суду м. Києва про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.03.2025 року, з визначенням розміру застави у межах 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам підозрюваного, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.111-2 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави у межах 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень відносно підозрюваного ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні старшого слідчого, колегія суддів вважає непереконливими та такими, що нічим не обґрунтовуються.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Тобто законодавець визначив можливість застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави і щодо злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

Тому колегія суддів вважає законним рішення слідчого судді, щодо можливості визначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що не буде суперечити чинному Кримінально-процесуальному кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у межах 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.03.2025 року, з визначенням розміру застави у межах 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4