Справа № 521/2574/25
Номер провадження:1-кс/521/1055/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000194 від 25.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.
З клопотання вбачається, що 24.01.2025 до чергової частини відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вона просить вжити заходів правового характеру до двох невстановлених осіб чоловічої та жіночої статі, які 29.12.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом заволоділи належним йому мобільним телефоном марки «OUKITEL», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .
В ході допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що 29.12.2024 року він познайомився з особами на ім`я « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ». Під час спілкування ОСОБА_4 запросив останніх за місцем свого тимчасового проживання в м. Одеса, на що ті погодились. В подальшому, під час перебування в ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволоділи належним потерпілому мобільним телефоном марки «OUKITEL», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 . 30.12.2024 року потерпілим ОСОБА_4 номер телефону НОМЕР_3 було відновлено. 06.01.2025 та 07.01.2025 на номер телефону НОМЕР_3 почали надходити дзвінки від представників установ «Манівео», «ШвидкоГроші» з проханням погасити кредитну заборгованість, оформлену на його ім`я, яку, за словами потерпілого, він не брав. Зі « ОСОБА_6 » спілкувався за допомогою номера телефону: НОМЕР_4 .
Під час досудового розслідування, в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України, було надано доручення оперативному підрозділу сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій. Так, при відпрацювання доручення співробітниками СКП ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було встановлено осіб, які ймовірно причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час пред`явлення Обжелянському осіб для впізнання за фотознімками, потерпілий впізнав, фотознімок, належний особі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та фотознімок, належний особі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановлено, 30.12.2024 в інтернет магазині «Цитрус» клієнтом за номером телефону НОМЕР_6 (користувачем, згідно перевірки в мережі «Telegram» являється ОСОБА_9 син ОСОБА_7 ) здійснено інтернет замовлення товару Смартфон OPPO Reno 12 F 8/256 Gb, матовий сірий, IMEI: НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_10 та обрано спосіб оплати «оплату частинами А-Банк». Крім того, відповідно до рапорта о/у СКП, в інтернет магазині «Comfi» з номеру телефона НОМЕР_3 , належному потерпілому ОСОБА_4 , здійснено замовлення товару мобільного телефону марки «Xiomi Redmi Note 13 Pro 2/256 GB», кольору «Midnight Black».
В ході досудового розслідування отримано ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 18.02.2025 (справа №521/2574/25, провадження № 1-кс/521/798/25), якою надано дозвіл на проведення обшуку будівлі за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
На виконання вищевказаної ухвали 26.02.2025 проведено обшук будівлі за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
Так, 26.02.2025 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за адресою АДРЕСА_3 , де фактично проживає громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вилучено наступне:
1. Зошит з обкладинкою золотистого кольору «APPROVED» з наявними чорновими записами який вилучено та упаковано до сейф пакету RIC2010218.
2. Зошит «GRANDPRIX» з різнокольоровим зображенням з наявними чорновими записами, який вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2046141.
3. Мобільний телефон марки «Redmi 9A», чорного кольору, з imei 1: НОМЕР_8 , з imei 2: НОМЕР_9 з серійним номером: НОМЕР_10 , з сім-картками НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , який вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2033651.
4. Значок з надписами «ММФ СССР ОГМА им. Ленинского комсомола» та сім-картка «Мегафон» НОМЕР_13 , які вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2033653;
5. Пакунок в прозорому пакуванні з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору невідомого походження, який вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2033652.
26.02.2025 вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить арешт майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вищевказане клопотання про арешт майна подане з метою вивчення вищевказаних речей та отримання інформації, яка самостійно або в сукупності має доказове значення для даного злочину.
При цьому, незастосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Однак, ч. 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи вищевикладене, з метою виконання завдань кримінального процесуального законодавства та припинення злочинної діяльності, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.
Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримала клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просила проводити розгляд клопотання без її участі.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вказаного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000194 від 25.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт з забороною розпорядження, відчуження та користування на вилучені в ході обшуку будівлі за місцем проживання за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ., а саме за адресою: АДРЕСА_3 , речі та документи, а саме:
- Зошит з обкладинкою золотистого кольору «APPROVED» з наявними чорновими записами який вилучено та упаковано до сейф пакету RIC2010218;
- Зошит «GRANDPRIX» з різнокольоровим зображенням з наявними чорновими записами, який вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2046141;
- Мобільний телефон марки «Redmi 9A», чорного кольору, з imei 1: НОМЕР_8 , з imei 2: НОМЕР_9 з серійним номером: НОМЕР_10 , з сім-картками НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , який вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2033651;
- Значок з надписами «ММФ СССР ОГМА им. Ленинского комсомола» та сім-картка «Мегафон» НОМЕР_13 , які вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2033653;
- Пакунок в прозорому пакуванні з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору невідомого походження, який вилучено та упаковано до сейф пакету NPU2033652.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1