Справа № 459/180/25
Провадження № 1-кп/459/16/2025
УХВАЛА

судового засідання

16 січня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Шептицький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 07.01.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шептицький (м.Червоноград), українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема: 28.12.2023 вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 07.01.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 16.01.2025 року прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , 29.07.2024 року приблизно о 17 годині перебуваючи поблизу будинку №3 за адресою: м.Шептицький (раніше м. Червоноград), вул.Промислова, Львівської області діючи спільно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, (із подальшими змінами та доповненнями), маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом взлому дверей викрав із автомобіля марки «Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_1 автомагнітолу марки «Sony CDХ-GD40U» вартістю 1700 гривень, домкрат гвинтовий вантажопідйомністю 2 т, чорного кольору до автомобіля «Ford Sierra» вартістю 325 гривень, вилку карданного валу «Краз-210-2201049» вартістю 650 гривень, праву протитуманну фару із автомобіля марки «Ford Sierra» вартістю 1000 гривень, запасне колесо R-14 до автомобіля марки «Ford Sierra» вартістю 450 гривень, акумулятор батареї «Exide 64Ah 540 A EB 620» вартістю 1400 гривень, балонний хрестовий ключ 17,19,21.22 мм складаний марки «TOPTUL AEAQ2214» вартістю 407 гривень 20 копійок, два набори ключів двохстороніх гайкових ріжкових виготовлених в СРСР від 10мм до 32мм у наборі: 10 мм на 11мм; 12 мм на 13 мм, 14 мм та 15 мм, 16 мм на 17 мм, 18 мм на 19 мм, 20 мм на 21 мм, 22 мм на 23 мм, 24 мм на 25 мм, 26 мм на 27 мм, 28 мм на 29 мм, 30 мм на 31 мм, 30 мм на 32мм вартістю 960 гривень, викруток 8 одиниць марки «STORM INTERPOOL VT-3438 (SL5.0х100 мм, SL6.0х38 мм, SL6.0х125 мм, SL8.0х150 мм, РНОх75 мм, РН1х100 мм, РН2х38 мм, РН2х125 мм) 407 гривень 20 копійок, стіл для пікніку чорного кольору металевого із ручками з обох сторін , ніжки столу із металу, зверху із фанери, висота 80 см, ширина фанери 120 см на 60 см, саморобного вартістю 2500 гривень, ключі двохсторонні ріжкові виготовлені в СРСР 12 мм 14 мм, 11 мм на 13мм; 12 мм на 14 мм, 11 мм та 14 мм, 12 мм на 13 мм, 16 мм на 18 мм, 20 мм на 22 мм вартістю 280 гривень, молоток слюсарний «Expert 200 г М1027» вартістю 146 гривень 40 копійок, після чого з місця події втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10225 гривень 80 копійок.

В зв`язку з наведеним прокурор вважає, що існують ризики можливого впливу обвинуваченого на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, переховування від суду, продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Вказані ризики обумовлені тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше судимий, неодружений, не працевлаштований. Зазначені обставини стали підставою для застосування на досудовому слідстві до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і жодна з цих обставин на даний час не змінилась. Однак, у зв`язку із завершенням строку тримання під вартою та зміною статусу з підозрюваного на обвинуваченого просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Захисник в судовому засіданні відносно задоволення клопотання прокурора заперечив, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений погодився із позицією захисника.

Заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Суд вважає, що прокурором доведено обставини, що дають достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні підтверджується тим, що наразі свідки не допитані судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст.23, ст.24 КПК), а тому будучи обізнаним про анкетні дані свідків, обвинувачений може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є доведеним, оскільки з великою вірогідністю можливо припустити, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти дії, направлені на незаконний вплив на свідків.

На переконання суду, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України також існує та обумовлюється тим, що із матеріалів клопотання убачається, що обвинувачений раніше судимий, що в сукупності з іншими встановленими обставинами, може вказувати на його схильність до вчинення інших злочинів.

Отже, суд вважає, що встановлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованими, підтвердженими.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином застосування до обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів не представляється можливим, так як необхідних умов їх обрання не має і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

Відтак, суд вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої ймовірності настання вище вказаних ризиків, а також те, що виключно тримання під вартою може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, відтак, клопотання слід задовольнити.

При цьому, у відповідності до ст.182 КПК України слідчий суддя вважає можливим визначити обвинуваченому заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840,00 грн.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 196,314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів починаючи з 16.01.2025 року до 16.03.2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати на виклики, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти діб з часу її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1