Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/3897/24

Номер провадження: 1-кп/511/128/25

16 січня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна кримінальне провадження №0000495 від 20.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоборисівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

20.02.2024 у ОСОБА_4 , який перебував в с.Вапнярка Роздільнянського району Одеської області по вул.Київська в буд.6 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння банківською карткою АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_5 з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківською установою, є електронним платіжним документом та засобом доступу до банківського рахунку, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, таємно викрав банківську картку АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-X11 від 02.10.1992, ст. 14, пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 III від 05.04.2001, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-1 від 07.12.2000, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 є електронним платіжним засобом - офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденою банківською карткою АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, кваліфіковане як викрадення офіційного документу.

Окрім того, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, та який продовжено Законом України №3564-IX до 14.05.2024 року, в подальшому, з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи шкідливі наслідки і завідомо бажаючи настання таких наслідків, направився до Роздільнянського відділення АТ «ОщадБанк», розташованого за адресою вул. Муніципальна 19, м. Роздільна Одеської області.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення в період дії воєнного стану, а саме 21.02.2024 в період часу з 09 год 34 хв по 09 год 37 хв., шляхом використання банківської картки АТ «Райффайзен Банк», № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпіла ОСОБА_5 , здійснив таємне викрадення грошових коштів шляхом зняття їх двома трансакціями у банкоматі АТ «Ощадбанк» на загальну суму 12100,00 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 12100,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, свою вину визнав повністю. У скоєному щиро розкаявся, пояснив, що 20.02.2024 року перебував вдома у свого тестя, допомагав йому з прибиранням. В кімнаті будинку в тумбочці знайшов банківську картку та ПІН-код до неї і тоді в нього виник умисел на заволодіння карткою з метою зняти з неї гроші. Гроші йому були потрібні на поїздку до Р.Польша на заробітки. Вечором він повернувся до будинку тестя, забрав банківську картку АТ «Райффайзен Банк» з ПІН-кодом до неї, наступного дня в два транша зняв з картки грошові кошти в сумі 12100 грн. в банкоматі «Ощадбанку» в м.Роздільна. Картку повернув на місце та уїхав в Польщу. Через деякий час повернулась з Італії співмешканка тестя ОСОБА_5 , виявила відсутність грошей на своїй банківській картці, написала заяву в поліцію. Тесть сплатив ОСОБА_5 12100 грн., а він, коли повернувся з Польщі, вернув тестю 12100 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність у зв`язку з перебуванням за кордоном, та про те, що збиток в сумі 12100 грн. їй відшкодовано тестем обвинуваченого.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу, та за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.67 КК України, відсутні.

Згідно досудової доповіді, складеної 15.01.2025 року, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України накладений на тимчасово вилучене майно арешт підлягає скасуванню.

Витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні відсутні.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 не обиралась і обирати її суд підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.08.2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Motorola E22», синього кольору, IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , який було вилучено та поміщено до сейф-пакет ICR0193433.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Motorola E22» синього кольору, IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , який було вилучено та поміщено до сейф-пакету ICR0193433, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні, міру запобіжного заходу не обирати.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1