Провадження №1-кс/522/6696/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з транспортного засобу марки «OPEL», модель «COMBO», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , посилаючись на наступне.

21.11.2023 ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в рамках кримінального провадження № 0001358 від 15.11.2023 було накладено арешт на транспортний засіб марки «OPEL», модель «COMBO», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Адвокат зазначає, що ОСОБА_6 жодного відношення до даного кримінального провадження не має, а вилучений транспортний засіб належить йому на праві власності.

Крім того, доказів того, що даний автомобіль підлягає спеціальній або іншій конфіскації як вид покарання, не має.

Враховуючи зазначені обставини, на теперішній час відсутня необхідність та правові підстави для подальшого арешту вилученого майна, у зв`язку з чим адвокат звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна.

Адвокат в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в клопотанні та просив задовольнити його в повному обсязі.

Слідчий в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З клопотання власника майна вбачається, що 21.11.2023 ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в рамках кримінального провадження № 0001358 від 15.11.2023 було накладено арешт на транспортний засіб марки «OPEL», модель «COMBO», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Адвокат зазначає, що ОСОБА_6 жодного відношення до даного кримінального провадження не має, а вилучений транспортний засіб належить йому на праві власності.

Крім того, доказів того, що даний автомобіль підлягає спеціальній або іншій конфіскації як вид покарання, не має.

Слідчим суддею встановлено наступне.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

На даний час, за результатами розгляду клопотання та дослідження матеріалів, доданих до нього, слідчим суддею не вбачається необхідність в подальшому арешті транспортного засобу марки «OPEL», модель «COMBO», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Крім того, судом встановлено, що жодного відношення до даного кримінального провадження не має, про підозру йому не повідомлялось, а вилучений транспортний засіб належить йому на праві власності

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з транспортного засобу марки «OPEL», модель «COMBO», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2023 (справа №495/12402/23, провадження №1-кс/495/2480/2023), який належить ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

25.12.2024