Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2518/2024 Справа № 641/8271/24
УХВАЛА
30 грудня 2024 року м. Харків
Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
20.12.2024 до суду надійшла заява представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді від 06.12.2024 року. У вказаній заяві зазначено, що є незрозумілим: до якої саме інформації надано тимчасовий доступ, у якій саме формі вона має існувати у медичному центрі, чи на підставі якої норми закону на медичний центр покладається обов`язок її виготовити для забезпечення надання доступу до неї; в разі перебування ОСОБА_7 на лікуванні у клініці, чи надано слідчому право доступу до оригіналів медичної документації цієї людини; враховуючи приписи ч.4 ст.165 КПК України, хто має завірити копії документів які виготовлює слідчий із оригіналів таких документів та ким/чим/яким нормативним актом, визначено «належність» способу завірення таких копій.
До судового засідання представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно ч. 2 ст. 380 КПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи та зміст відповідної ухвали, вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Згідно частини 2 статті 380 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Положеннями частин 1, 2 статті 369 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, а судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.
Відповідно до частин 1, 4 статті 380 Кримінального процесуального кодексу України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.
Відповідно до висновку, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 18 листопада 2019 року (справа № 367/3068/17), об`єктом роз`яснення у Кримінальному процесуальному кодексі України визнано судове рішення. Судовими рішеннями є, у відповідності до статті 369 Кримінального процесуального кодексу України, вироки, ухвали та постанови. Згідно приписів частини 2 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статями 369, 371-374 цього Кодексу. Крім того, як вбачається з положень частини 2 статті 369 Кримінального кодексу України, рішення слідчих суддів відносяться до системи судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 380 Кримінального процесуального кодексу України, якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 Кримінального процесуального кодексу України, є незрозумілим, суд, слідчий суддя, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Так, на особу, що звертається з заявою про роз`яснення рішення покладається обов`язок зазначити, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.
Роз`яснюючи ухвалу слідчий суддя не вправі змінювати зміст такої ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених в ухвалі. Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали, містяться у статті 372 Кримінального процесуального кодексу України.
Тож у вирішенні питання про межі, в яких слідчий суддя вправі діяти, надаючи роз`яснення ухвали, слід виходити з приписів статей 372 Кримінального процесуального кодексу України щодо змісту ухвали.
Варто зазначити, що роз`яснення судового рішення, яке на думку певних осіб є незрозумілим, виступає ще одним (крім передбаченого статтею 379 Кримінального процесуального кодексу України) способом усунення його недоліків, а щодо передбачених статтею 380 Кримінального процесуального кодексу України роз`яснень змісту судового рішення та інших його аспектів, то вони не обумовлені потребою усунення його формальних чи змістових недоліків.
Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.
Зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення (такі висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 31.01.2020 по справі № 456/653/18 та від 16.09.2020 по справі №288/1509/18).
Відповідно до пункту 18 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчим суддею було встановлено про наявність у розпорядженні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим клопотання було задоволено.
Відповідно до частини 1 статті 380 Кримінального кодексу України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Слідчий суддя не погоджується з тим, що зміст частини ухвали від 06.12.2024 року є незрозумілим та таким, що тлумачиться неоднозначно. Текст ухвали було складено відповідно до вимог статті 372 Кримінального процесуального кодексу України з посиланням на норми кримінального процесуального закону та викладено чіткими, зрозумілими реченнями, а тому можливе однозначне розуміння змісту витребуваної документації.
Позиція адвоката ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо зазначення інформації до якої надано тимчасовий доступ, у якій саме формі вона має існувати у медичному центрі, чи на підставі якої норми закону на медичний центр покладається обов`язок її виготовити для забезпечення надання доступу до неї; в разі перебування ОСОБА_7 на лікуванні у клініці, чи надано слідчому право доступу до оригіналів медичної документації цієї людини; хто має завірити копії документів які виготовлює слідчий із оригіналів таких документів та ким/чим/яким нормативним актом, визначено «належність» способу завірення таких копій, слідчим суддею розцінюється критично, оскільки, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є фактичним розпорядником документів, щодо яких ставилося питання про надання дозволу на тимчасовий доступ; по-друге, зміст мотивувальної та резолютивної частин ухвали слідчого судді від 06.12.2024 дає підстави впевнитися, що в ній йдеться саме про надання дозволу до документів, що перебувають у володінні саме цієї, а не будь-якої іншої юридичної особи; по-третє, вказані вимоги фактично стосується внесення змін у судове рішення, що є неприпустимим при його роз`ясненні.
Також слідчий суддя зазначає, що клопотання розглянуте із застосуванням положень ч. 2 ст. 163 КПК України без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, щодо яких йдеться мова у клопотанні, що є проявом судової дискреції. Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що у заяві фактично ставиться питання про роз`яснення порядку виконання ухвали суду від 06.12.2024, що виходить за межі розгляду цієї заяви. Крім того, резолютивна частина ухвали містить чітке зазначення, до яких саме документів та яким саме чином належить надати тимчасовий доступ органу дізнання, задля запобігання порушенню прав розпорядника майна.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви.
Керуючись ст. ст. 9, 369, 372, 376, 380, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1