ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/2986/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/320/25 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч. 1, 3 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26.07.2024 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 статті 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000662 від 02.03.2023, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 26.07.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Небіт-Даг Красноводського району, Туркменія, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 89 КК України не маючого судимостей, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 статті 309 КК України, та призначено покарання:

- за частиною 1 статті 309 КК України штраф у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за частиною 3 статті 309 КК України позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (місяців) не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України обов`язки: -періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; -не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно вироку, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та період часу, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонений «канабіс» без мети збуту, діючи умисно, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою особистого вживання та використання, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений - «канабіс» в подальшому подрібнив та склав до поліетиленового пакету, після чого помістив поліетиленовий пакет в середині якого знаходився вищевказаний наркотичний засіб до внутрішньої кишені куртки та направився додому, тим самим виготовив та почав зберігати при собі вже готовий до вживання наркотичний засіб обіг якого заборонений.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 була припинена співробітниками поліції, які 01.03.2023 в період часу з 11:16 до 11:20 під час огляду, що проводився за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Хотімля, вул. Широка, неподалік від будинку № 4, виявили та в подальшому вилучили речовину рослинного походження зеленого кольору яка містить у своєму складі, згідно з висновком експерта особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений - «канабіс». Надана на експертизу речовина рослинного походження, масою 38,8 г, згідно висновку експерта від 29.03.2023 №СЕ-19/121-23/4588-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 35,7930 г, яку ОСОБА_7 зберігав при собі у внутрішній кишені куртки яка була на ньому. Отже, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), без мети збуту, незаконно придбав, виготовив та зберігав з метою особистого вживання та використання, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено -«канабіс», масою 35,7930 грам, приховуючи його у внутрішній кишені куртки, яка була на ньому. Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та період часу, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонений «канабіс» без мети збуту, діючи умисно, з мотивів реалізації особистих погреб, з метою особистого вживання та використання, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений - «канабіс», після чого розмістив його у приміщенні сараю для сушіння, який знаходиться з тильної сторони домоволодіння №4 по вул. Широкій у с. Хотімля Чугуївського району Харківської області, тим самим почав зберігати при собі вже готовий до вживання наркотичний засіб обіг якого заборонений. Злочинна діяльність ОСОБА_7 були припинена співробітниками поліції, які 01.03.2023 в період часу з 11:40 до 12:16 під час огляду, що проводився у приміщенні сараю за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Хотімля, вул. Широка, з тильної сторони будинку №4, виявили та в подальшому вилучили речовину рослинного походження зеленого кольору яка містить у своєму складі згідно з висновком експерта особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений - «канабіс». Надана на експертизу речовина рослинного походження, масою 6104,8 г, згідно висновку експерта від 29.03.2023 19/121 -23/4588-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 5464,2000 г. Отже, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), без мети збуту, незаконно придбав, виготовив та зберігав з мотивів реалізації особистих потреб, з метою особистого вживання та використання, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено - «канабіс», масою 5464,2000 г, що відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 є особливо великим розміром. Не погоджуючись із вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за частиною 3 статті 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на те, що канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом. В обгрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому строку покарання не в повній мірі враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого та характер вчинених ним дій. Судом призначено необгрунтовано м`яке покарання із застосуванням положень статті 75 КК України, яке буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченого, який заперечував проти скасування встановленого іспитового строку, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394 та частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє. Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 зі змінами, внесеними постановою від 26.04.2024 № 458, канабіс виключено зі списку № 1 Таблиці І «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено». З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню та з мотивувальної частини вироку суду слід виключити посилання на те, що канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом. Одночасно, суд апеляційної інстанції зауважує, що вказана зміна в даному випадку не стосується кваліфікуючих ознак кримінальних правопорушень, та відповідно не впливає на кваліфікацію діянь обвинуваченого і на обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок , окрім іншого, і в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги прокурора щодо правильності призначення покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи прокурора про призначення ОСОБА_7 необгрунтовано м`якого покарання не є слушними, з огляду на наступне. Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Верховний Суд у постанові від 11.06.2024 у справі № 638/1500/23 зазначив, що виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Домірність покарання за кримінальне правопорушення є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження. Реалізуючи принцип індивідуалізації покарання, необхідно в остаточному підсумку враховувати діяння, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вплив призначеного покарання на виправлення й перевиховання конкретного засудженого. Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання. З огляду на положення статті 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі, у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, але й інші обставини справи. Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 за частиною 1 статті 309 КК України та за частиною 3 статті 309 КК України покарання в межах санкцій відповідних частин вказаної статті КК України, вид та розмір якого прокурором не заперечуються. На підставі статті 70 КК України судом першої інстанції за сукупністю кримінальних правопорушень обвинуваченому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з чим також погоджується сторона обвинувачення. Разом з тим, на думку прокурора, призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням статті 75 КК України є недостатнім для виправлення обвинуваченого та є явно несправедливим внаслідок м`якості. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого та конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та міцність його соціальних зв`язків, а саме: що він є громадянином України, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, будь-яких осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю, на підставі статті 89 КК України судимості не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено. Наведені обставини, що характеризують особу обвинуваченого, прокурором в апеляційній скарзі не заперечуються. Суд першої інстанції, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого і стан його здоров`я, його відношення до скоєних злочинів, вважав, що виправлення ОСОБА_7 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на характеристику обвинуваченого за місцем проживання, його пояснення, надані в суді апеляційної інстанції, позицію щодо повного визнання вини, розгляд кримінального провадження в порядку частини 3 статті 349 КПК України, не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора в частині призначення обвинуваченому покарання без застосування статті 75 КК України. В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що призначене покарання є явно несправедливим внаслідок своєї м`якості, однак прокурор не зазначає, в чому саме полягає неправильне застосування судом першої інстанції положень статті 75 КК України та відсутнє посилання на обставини, які б при застосуванні до обвинуваченого положень статті 75 КК України свідчили про неможливість його виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі. Характер та обставини вчинених обвинуваченим дій були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Разом з тим, сама по собі тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може безумовно свідчити про неможливість застосування до обвинуваченого при призначенні покарання положень статті 75 КК України. Згідно характеристики з місця проживання, скарги на поведінку обвинуваченого не надходили, до адміністративної відповідальності не притягувався, помічений у вживанні алкогольних напоїв не був, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, зв`язків не підтримував. Суд апеляційної інстанції враховує, що матеріали провадження не містять компрометуючих даних щодо протиправної поведінки ОСОБА_7 після 2016 року. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 щиро розкаявся та просив не позбавляти його свободи, оскільки у випадку реального відбуття покарання він може залишитися без будинку, який знаходиться у Вовчанському районі Харківської області, у зоні активних бойових дій. Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі статті 75 КК України, тобто в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу, що саме по собі втілює у собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання засудженим умов випробування.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що призначення обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування із випробуванням є справедливим, відповідає принципам законності та індивідуалізації.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 407, 408, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26.07.2024 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на те, що канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом.

В решті вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 26.07.2024 - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: