Справа № 711/4082/23
Номер провадження 1-кп/711/131/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001671 від 16.05.2023 року, відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда II групи, учасником бойових дій, депутатом не являється, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , 06.05.2023 року близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс своєму брату ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , декілька ударів кулаком лівої руки в обличчя, після чого правою рукою умисно викрутив йому ліву руку за спину. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: травми лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/446 від 29.05.2023 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також крововиливу правої орбітальної ділянки, які відповідно до вказаного висновку експерта, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 06.05.2023, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_10 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, завдавав ударів ОСОБА_12 , а в той час коли їх сестра ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою припинення сварки намагалась відтягнути його від брата, він умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді забою з крововиливом, набряком та садном верхньої губи, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/488 від 12.06.2023, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення: злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; та проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України не визнав в повному обсязі та надав суду наступні покази, що 06.05.2023 року прийшов до своєї матері за адресою: АДРЕСА_3 , щоб її провідати, подивитися перев`язку, оскільки у матері були пролежні. Це була приблизно 13 год. дня. Там знаходилися старший брат ОСОБА_13 та сестра ОСОБА_14 . Середнього брата ОСОБА_15 він не бачив, не знав де він знаходиться, як пізніше вияснилось він знаходився в своїй кімнаті. Між ними сестрою і старшим братом виникла суперечка, щодо догляду за матір`ю. Через хвилин п`ять до них забіг з іншої кімнати брат ОСОБА_15 , виражався нецензурною лайкою і вдарив його правою рукою по лівій стороні плеча. Коли він почав у брата з`ясовувати причину того що він його б`є, сестра сказала що нічого страшного, з тобою нічого не станеться. ОСОБА_15 після цього вибіг з кімнати, він сів на стілець, щось харчав, кричав і напав на нього. Він встав зі стільця, почали битися, він став тримав його ліву руку своєю правою рукою, в якій ОСОБА_15 тримав ніж, правою рукою з ним боровся, бився. Коли він з ним боровся, штовхалися руку об руку, він відчув що його хтось ззаду схопив за руки, трохи вище ліктів. Це була його сестра, вона його тримала і продовжував боротися з ОСОБА_15 . Пручався і звільнився. Потім вони впали на диван, втратили рівновагу, хтось когось потягнув, побачив що ніж у нього випадає з рук, і все, на цьому бійка закінчилася. Потім викликали поліцію, чекали поліцію, сестра з братом декілька разів намагалися підняти, забрати цього ножа, який лежав на підлозі, але він не давав цього зробити їм. Травм нікому наносити не хотів, бити нікого не хотів, він просто захищався. Тілесних ушкоджень у нього не було після бійки, подряпин не було, до лікарів не звертався. У ОСОБА_15 можливо був синець, він його отримав при падінні можливо на диван. У сестри синець можливо отримано тоді, коли він пручався, коли вона схопила його за руки і тримала. Тривалий час його рідні оббріхували його, в той день прийшов вирішити ці питання.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, про винуватість останнього у скоєнні даних кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що проживає за вищевказаною адресою разом з матір`ю, яка після інсульту прикута до ліжка та він за нею доглядає; у вказаний день до них прийшли сестра ОСОБА_11 та брат ОСОБА_16 ; згодом прийшов і ОСОБА_10 , з яким у них виник словесний конфлікт з приводу догляду за матір`ю, зокрема користування її банківською карткою; коли потерпілий побачив, що настав час годувати мати, він сказав ОСОБА_17 вийти з квартири; у відповідь ОСОБА_17 однією рукою схопив його за шию, а іншою наніс удар в обличчя; після цього у нього запаморочилось в голові та він не пам`ятає подальших подій; згадує, що опинився на ліжку, припустив, що ОСОБА_17 повалив його; тоді ж відчув біль у лівому плечовому суглобі; в цей час побачив, що у сестри розбита губа та кров на обличчі; щоб налякати брата і змусити піти з квартири він взяв у своїй кімнаті ножа; потім сестра викликала поліцію та ШМД, яка доставила його в лікарню;

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що брат ОСОБА_12 проживає разом з матір`ю, за якою доглядає; у вказаний день вона домовились зустрітись з ОСОБА_10 та іншими братами поговорити з приводу витрачання пенсії матері, банківська картка якої знаходилась у ОСОБА_17 ; 06.05.2023 вони зібрались в квартирі матері; вона з ОСОБА_13 та ОСОБА_17 пішли до однієї з кімнат поговорити, де у них виник словесний конфлікт; тоді ОСОБА_15 зайшов до кімнати і сказав ОСОБА_17 вийти з квартири, так як йому потрібно годувати матір; у відповідь ОСОБА_17 схопив його рукою за шию, той намагався вирватись; вона намагалась розборонити братів і ОСОБА_17 вдарив її кулаком в обличчя; також вона бачила, що ОСОБА_17 заламав ОСОБА_15 ліву руку за спину і наніс декілька ударів рукою в обличчя; після цього ОСОБА_15 опинився на ліжку; після цього ОСОБА_15 вийшов з кімнати і повернувся з ножем, попросив ОСОБА_17 піти; потім вона викликала поліцію і ШМД;

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що його брат ОСОБА_12 проживає разом з матір`ю, за якою доглядає; у вказаний день він з сестрою ОСОБА_11 домовились зустрітись з ОСОБА_10 домовитись з приводу витрачання пенсії матері, банківська картка якої знаходилась у останнього; 06.05.2023 він прийшов до квартири матері, куди згодом прийшов і ОСОБА_17 ; він з сестрою та ОСОБА_17 пішли до однієї з кімнат поговорити, де у них виник словесний конфлікт; ОСОБА_15 зайшов до кімнати і сказав ОСОБА_17 вийти з квартири, так як потрібно годувати матір; у відповідь ОСОБА_17 наніс йому удари рукою в обличчя; сестра намагалась зупинити ОСОБА_17 і він вдарив її кулаком в обличчя; ОСОБА_17 викрутив ОСОБА_15 ліву руку за спину і останній опинився на дивані; потім сестра викликала поліцію;

В цілому, даючи оцінку вказаним показам потерпілих і свідка, суд вважає, що вони є достовірними. При цьому суд виходить з того, що покази судом отримані в порядку ст. ст. 65, 66, 95, 96, 352 КПК України тобто в установленому законом процесуальному порядку з дотриманням прав свідка. Свідки були допитані в судовому засіданні з додержанням принципу змагальності сторін та свободи в подані суду своїх доказів. Тобто п. п. "d" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини - порушено не було. Покази дані свідком добровільно, без будь-якого тиску або примусу, під присягою та застереженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

В судовому засіданні, безпосередньо у порядку ст. 358 КПК України, досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

протокол прийняття у ОСОБА_12 заяви про кримінальне правопорушення від 06.05.2023, згідно якого потерпілий повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень братом ОСОБА_10 ;

протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 22.05.2023 з таблицею зображень, згідно якого він показав механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 обвинуваченим ОСОБА_10 ;

протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 від 23.05.2023 з таблицею зображень, згідно якого вона показала механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 обвинуваченим ОСОБА_10 ;

протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 від 25.05.2023 з таблицею зображень, згідно якого він показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_10 ;

протокол огляду предмету від 25.05.2023, а саме медичної документації стосовно потерпілого ОСОБА_12 : направлення на рентгенографію, направлення до нейрохірурга, довідка із травматологічного пункту, довідка МРТ з додатком у вигляді оптичного диску, копія висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/393 від 11.05.2023;

висновком судово-медичної експертизи № 02-01/446 від 29.05.2023, згідно якого у ОСОБА_12 , мали місце ушкодження: травма лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки; крововилив правої орбітальної ділянки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться: травма лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; крововилив правої орбітальної ділянки до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження, не характерні для тих, які виникають внаслідок падіння з положення стоячи з наданням тілу прискорення чи без такого, у тому числі з наступним ударом об тверду поверхню. Крововилив правої орбітальної ділянки, у ОСОБА_12 , міг виникнути за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2023. Травма лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки, у ОСОБА_12 , не могла виникнути за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2023 Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження, могли виникнути як за обставин, на які вказала ОСОБА_11 в протоколі проведення слідчого експерименту від 23.05.2023, так і за обставин, на які вказав ОСОБА_16 в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.05.2023;

інформацію станції ШМД, згідно якої працівники бригади ШМД здійснили виїзд 06.05.2023, о 14 години 30 хвилин, до ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 ;

протокол прийняття у ОСОБА_11 заяви про кримінальне правопорушення від 06.05.2023, згідно якого потерпіла повідомила про нанесення їй тілесних ушкоджень братом ОСОБА_10 ;

протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 від 23.05.2023 з таблицею зображень, згідно якого вона показала механізм заподіяння їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_10 ;

висновком судово-медичної експертизи № 02-01/488 від 12.06.2023, згідно якої у ОСОБА_11 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забою з крововиливом, набряком та садном верхньої губи. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у ОСОБА_11 виникли внаслідок не менше як одної травматичної дії тупого предмету та не могли виникнути внаслідок падіння з положення стоячи з наданням тілу прискорення чи без такого, у тому числі з наступним ударом об тверду поверхню або самозахисту. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, могли виникнути за обставин, які вказані в протоколі проведення слідчого експерименту.

Судом також досліджені докази сторони захисту, а саме:

Копія довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_10 від 20.05.2023 року;

Копія скарги на бездіяльність посадових осіб ЧРУП ГУНП в Черкаській області;

Копія ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.06.2023 року;

Копія витягу з ЄРДР від 23.06.2023року;

Копія постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2023року;

Копія скарги на постанову дізнавача СД ЧРУП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження;

Копі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2023 року;

Копія клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні;

Оптичний диск із аудіо записом розмови під час події;

Копія супровідного листа № 9524/46-2023 від 21.06.2023 року;

Копія постанови про відмову у задоволенні клопотання від 21.06.2023 року;

Копія протоколу огляду предмету (ножа) від 26.05.2023 року.

Крім цього під час судового розгляду було задоволено клопотання сторони захисту про проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_10 , відповідно до якого 24 червня 2024 року ОСОБА_10 показав: «... 06.05.2023 ... в ході якої ОСОБА_18 вдарив мене долонею правої руки в область обличчя зліва, натомість він, захищаючись, відповів йому ударом долонею правої руки в обличчя зліва. Після чого ОСОБА_15 вибіг з кімнати та повернувся ... з ножем, який тримав в правій руці. Побачивши це, обвинувачений схопив його праву руку, в якій ОСОБА_15 тримав ніж, в області зап`ястя та вони почали один з одним боротися, завдаючи один одному ударів. Обвинувачений правою рукою, а ОСОБА_15 лівою. Також в цей час сестра обвинуваченого ОСОБА_14 , вхопила останнього обома руками ззаду. Обвинувачений в цей час почав ... вириватись із захвату, при цьому руку ОСОБА_15 не відпускав ... вириваючись із сестри захвату, відмахуючись від неї. Обвинувачений можливо міг нанести їй неумисний удар в обличчя. Вирвавшись із її захвату, обвинувачений продовжив боротися з ОСОБА_15 . В процесі цього ніж з правої руки ОСОБА_15 випав на підлогу. В цей момент ми втратили рівновагу, впали на диван, який стояв поряд. ОСОБА_15 падав на лівий бік виставивши ліву руку, опираючись на неї, а обвинувачений відповідно падав на праву руку. В момент падіння обвинувачений впав на ОСОБА_15 зверху та він скрикнув від болі...» До протоколу доданий диск із відеозаписом даного слідчого експерименту.

За результатам проведено слідчого експерименту 29.07.2024 року судом було призначено додаткову судово-медичну експертизу.

Згідно висновку судово-медичного експерта №02-01/817 від 19.09.2024 року травма лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки, у ОСОБА_12 , яка відмічена у висновку експерта №02-01/446 від 29.05.2023р., не могла виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.06.2024р.

Крововилив правої орбітальної ділянки, у ОСОБА_12 який відмічений у висновку експерта №02-01/446 від 29.05.2023р., міг виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.06.2024р.

Тілесні ушкодження, у ОСОБА_11 , які відмічені у висновку експерта №02-01/488 від 12.06.2023р., могли виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_10 в протоколі про проведення слідчого експерименту від 24.06.2024р.

Судом досліджені характеризуючи данні обвинуваченого ОСОБА_10 .

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілих, свідка, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що він умисних ударів не наносив потерпілим, а лише захищався від їх неправомірних дій, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний нею спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Так, потерпілий ОСОБА_12 дав свідчення, згідно яких обвинувачений умисно наніс декілька ударів кулаком лівої руки в обличчя, після чого правою рукою умисно викрутив йому ліву руку за спину. Вказані свідчення також узгоджуються з проведеним слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_16 . Також згідно висновку експерта №02-01/446 від 29.05.2023 року крововилив правої орбітальної ділянки, у ОСОБА_12 , міг виникнути за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2023. Травма лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки, у ОСОБА_12 , не могла виникнути за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2023. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження, могли виникнути як за обставин, на які вказала ОСОБА_11 в протоколі проведення слідчого експерименту від 23.05.2023, так і за обставин, на які вказав ОСОБА_16 в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.05.2023.Крім цього згідно висновку судово-медичного експерта №02-01/817 від 19.09.2024 року травма лівого плечового суглобу з внутрішньо-суглобовим переломом суглобової западини лівої лопатки, у ОСОБА_12 , яка відмічена у висновку експерта №02-01/446 від 29.05.2023р., не могла виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 24.06.2024р.

Так, потерпіла ОСОБА_11 дала свідчення, згідно яких обвинувачений навмисно завдав їй один удар кулаком правої руки в область обличчя. Вказані свідчення також узгоджуються з проведеним слідчим експериментом. Також згідно висновку експерта 02-01/488 від 12.06.2023, згідно якої у ОСОБА_11 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забою з крововиливом, набряком та садном верхньої губи. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ушкодження у ОСОБА_11 виникли внаслідок не менше як одної травматичної дії тупого предмету та не могли виникнути внаслідок падіння з положення стоячи з наданням тілу прискорення чи без такого, у тому числі з наступним ударом об тверду поверхню або самозахисту. Виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження, могли виникнути за обставин, які вказані в протоколі проведення слідчого експерименту. Факт завдання навмисно удару кулаком правої руки ОСОБА_10 в обличчя потерпілої ОСОБА_11 також підтвердив свідок ОСОБА_19 .

Надані свідчення потерпілими безпосередньо в судовому засіданні є аналогічними тим, які надавались ними під час проведення слідчих експериментів. Покази потерпілих повністю підтверджується і показами свідка ОСОБА_16 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; та за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінального правопорушень, що відноситься до проступків: ч.1 ст.125 та до злочину невеликої тяжкості: ч.1 ст.122 КК України, особу обвинуваченого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей; згідно довідок КП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» від 22.05.2023 №1800 та КП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» від 26.05.2023 № 1125/01-05/1 відповідно, ОСОБА_10 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває; є пенсіонером та інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 ; його відношення до скоєного та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання;, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину.

Частина перша статті 122 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт, обмеження волі на позбавлення волі. Обираючи дану міру покарання, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.57 КК України покарання у вигляді виправних робіт не застосовується до непрацездатних та непрацюючих. Крім цього, відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до осіб з першої та групи інвалідності, на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, і на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В межах даного кримінального провадження потерпілі цивільний позов не заявляли.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 91, 92, 94, 100, 349, 368-371, 373, 374,615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.122 КК України - у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.1 ст.125 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: медична документація щодо ОСОБА_12 - направлення на рентгенографію, направлення до нейрохірурга, довідка із травматологічного пункту, довідка МРТ з додатком у вигляді оптичного диску, копія висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/393 від 11.05.2023 - приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1