КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/2363/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1121/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

24 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0001951 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2023 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро (Дніпропетровськ) Дніпропетровської області, маючого вищу освіту, не одруженого, фізична особа-підприємець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 ,

потерпілої (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9 ,

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2023, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу, у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Вирішено долю щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, 21 грудня 2022 року близько 12 години 50 хвилин (більш точного часу судом не встановлено), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його колишня дружина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на той час також там знаходилася.

В той же час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 наніс один удар мобільним телефоном, який тримав у правій руці, в праву надбрівну ділянку голови потерпілої.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 схопив за одяг останню, повалив на підлогу, прижав її вагою свого тіла та наніс декілька ударів по тулубу і нижніх кінцівках.

В результаті вказаних вище протиправних дій, при судово-медичному огляді у ОСОБА_9 , виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана правої надбрівної ділянки, синець правої виличної ділянки, синці правого плеча та нижніх кінцівок.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, які виразилися у умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність вини у вчиненні ним кримінального проступку, повне ігнорування суддею першої інстанції показань свідка, порушення процесуальних прав на доступ до всіх матеріалів справи під час досудового розслідування та його допит вже після завершення досудового розслідування, просить скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2023 та закрити кримінальне провадження у зв`язку із недоведеністю його вини.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що висновок суду спирається на усні покази ОСОБА_9 без жодних доказів доведеності у вчиненні будь-яких дій ним - а саме відсутні будь-які докази у вигляді відео або фото фактів та відсутні покази свідків які б бачили, як ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження саме від нього. Крім того, свідок ОСОБА_11 , сусідка з квартири АДРЕСА_4 , підтвердила факт відсутності конфлікту, драк чи бійок.

Також апелянт зазначає, що його покази та всіх допитаних свідків, є логічними, послідовними та узгоджуються між собою, свідчать про те, що він в період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 20 хв. 21.12.2022 р. не наносив жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . А відео, зняте за участі охоронця ОСОБА_12 не показує наявність у ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі станом на 11:20.

Крім того, апелянт вказує, на порушення його процесуальних прав, а саме - йому не надано для ознайомлення всі матеріали справи, а про наявність компакт-диску з відео реєстратора охоронця він дізнався вже під час судового розгляду справи. Але у листі від прокуратури за номером 55-1770вих23 було зафіксовано, що прокурором ОСОБА_13 , йому були надані всі наявні матеріали дізнання.

Також апелянт зазначає, що прокуратурою та поліцією було грубо порушені процесуальні дії, а саме - його допит, як підозрюваного відбувся 15.02.2023 у період з 15:55 по 16:05 години, але є повідомлення його, як підозрюваного про завершення досудового розслідування датою 14.02.2023 року. Апелянт зазначає, що після завершення досудового розслідування і повідомлення про це підозрюваного за його підписом жодні процесуальні дії не відбуваються і жодні документи і докази не додаються в справу як матеріали.

Крім того, апелянт вказує, що під час досудового розслідування ОСОБА_9 навмисно надала поліції невірний номер його телефона. А начальник СД ВП № Бучанського РУП капітан поліції ОСОБА_14 особисто знає його і його номер телефону, але не зв`язувався з ним аж поки він сам вкотре не зробив заяву на ОСОБА_9 , яка не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до сина ОСОБА_15 , і він особисто приїхав до відділу поліції, де ОСОБА_14 і інші невстановлені особи чинили психологічний тиск і вимагали зізнання у вчиненні кримінального проступку і пропонували угоду зі штрафом 800 грн. Апелянт зазначає, що він неодноразово звертався за допомогою до Вишневого відділу поліції у вирішенні проблем у вихованні спільної дитини ОСОБА_9 , окрім того ОСОБА_14 вже відкривав на нього кримінальну справу за заявою ОСОБА_9 і справу закрили за відсутністю злочина. Також ОСОБА_14 особисто знає номер його телефону.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги результати судових справ за №369/11881/16-п, №369/13302/20 за заявами ОСОБА_9 про вчинення домашнього насильства з його боку, а всі справи було закрито за відсутністю злочину.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність в апеляційному суді апеляції прокуратури за справою №369/13960/21, де обвинувачений: ОСОБА_9 , Прокурор: Києво-Святошинська окружна прокуратура Київської області, а потерпілий він. Захисник ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадженні на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з пропуском стороною обвинувачения процесуального строку. Суддя, враховуючи норми кримінально процесуального закону, а також правові висновки Верховного суду, під час підготовчого судового засідання, у кримінальному провадженні №0001504 дійшла до висновку, що під час дізнання прокурором порушені процесуальні строки, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального простушку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, подано прокурором до суду поза строками досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження у справі. Апелянт зазначає, що суддя не врахувала наявність обтяжуючих обставин - а саме нанесення тілесних ушкоджень колишньому подружжю на очах малолітньої дитини ОСОБА_16 і наявність свідків, які бачили момент нанесення ударів, дали покази, зафіксували всі події, а після нанесення ОСОБА_9 йому тілесних ушкоджень, від який він отримав забої голови, тріщину в черепі та проводив дороговартісне лікування та реабілітацію. Окрім того, до психолога звертався також син ОСОБА_16 , який бачив, як його мати, ОСОБА_9 розбила голову його татові, до крові і до тріщини в черепі. Нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 було проігноровано суддею на підставі непрофесійних дій прокурора. ОСОБА_9 неодноразово намагалася його шантажувати і вимагала закриття апеляційної справи, про що є текстові повідомлення в його мобільному телефону.

12.12.2023 під час апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з обвинуваченим та просила закрити щодо нього кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши на початку апеляційного розгляду справи доводи заявленого потерпілою клопотання про існування підстав для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням, думку обвинуваченого, який також просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, вказавши, що наслідки такого закриття розуміє і не наполягає на продовженні апеляційного розгляду його апеляційної скарги, думку захисника, який підтримав спільне клопотання потерпілої та обвинуваченого і просив звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, позицію прокурора, яка також проти задоволення клопотання не заперечувала та вважала, що є всі підстави для закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється, згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок суду оскаржений обвинуваченим, і в апеляційній скарзі ставилось питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку із недоведеністю його вини. Однак, у зв`язку з заявленим потерпілою під час апеляційного розгляду клопотанням про скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, яке підтримано обвинуваченим ОСОБА_7 та іншими учасниками кримінального провадження, через що обвинувачений не наполягав на розгляді поданої ним апеляційної скарги, то, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не вдаючись в оцінку доводів апеляційної скарги, в порядку ст. 286 КПК України, вирішує заявлене потерпілою клопотання та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що висновки суду мають ґрунтуватися на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення рішення, зокрема на відомостях про кожний вчинений особою злочин, посткримінальну поведінку та її характеристику, спосіб життя, соціальні зв`язки, поведінку до, в момент та після вчинення кримінального правопорушення, соціально-демографічні властивості та соціально-психологічну характеристику. Також слід врахувати ознаки, які характеризують особистісні прояви в основних сферах життєдіяльності, та зважити на спрямованість і мотиви протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, наявність чи відсутність судимості в особи, що притягується до кримінальної відповідальності.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 не має судимості в силу ст. 89 КК України.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Отже, з матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, примирився з потерпілою, збитки повністю відшкодував, про що підтвердила потерпіла ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції, відповідно до висунутого обвинувачення та встановлених у вироку фактичних обставин провадження, крім потерпілої більше нікому і нічому збитків не заподіяно, шкоди не завдано, злочин не є корупційним.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_9 , про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілим, у зв`язку з чим вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2023 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закриттю, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Клопотання потерпілої ОСОБА_9 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2023 у кримінальному провадженні №0001951 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0001951 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме диск DVD-R, сірого кольору, марки «VERBATIM», ємністю 47 GB, з відеоматеріалом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4