Справа № 303/4199/24
Провадження № 11-сс/4806/882/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09.01.2025 м. Ужгород

Cуддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2024 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_3 від 11 грудня 2024 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000254 - відмовлено.

В обґрунтування, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_2 в поданій скарзі не навела обґрунтованих доводів щодо необхідності скасування постанови дізнавача, в судове засідання для надання пояснень та обґрунтування вимог по суті скарги, не з`явилась.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, заявник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.

На виконання вимог ст. 422 КПК України суддею-доповідачем з суду першої інстанції були витребувані відповідні матеріали, які надійшли до Закарпатського апеляційного суду 08.01.2025.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження за скаргою заявника ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілою у кримінальному провадженні №0000254, апеляційний суд вважає, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов задля забезпечення принципу правової визначеності та єдності судової практики.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено і регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України. Так, згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 307, 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

При цьому, можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийнятті за наслідками скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора про відмову у зобов`язанні органу досудового розслідування визнанні потерпілим, діючий кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Таким чином, відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_3 від 11 грудня 2024 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000254, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на зазначену ухвалу слідчого судді необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 309, 392, 399 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_3 від 11 грудня 2024 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000254.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати ОСОБА_2 разом з його апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1