ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/495/25 Справа № 233/4482/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2024 року, стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Араван Кусарського району Азербайджанської РСР, є особою без громадянства, має середню освіту, не працює, одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09 листопада 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 189 ч. 3, 190 ч. 2, 140 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна, 27 січня 2006 року апеляційним судом Донецької області вирок змінено, вважати засудженим до 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

- 11 травня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 21 липня 2016 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України 4 років 7 місяців позбавлення волі;

- 21 травня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнився 25 січня 2024 року на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 17 січня 2024 року умовнодостроково на 1 рік 27 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_9 від 16 серпня 2024 року.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року, та остаточно призначено до відбування ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Вирішено питання про строк запобіжного заходу та відбування покарання, вирішено долю речових доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , маючі чотири незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 186, 189, 190 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення з наступних обставин.

Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався строком на 30 та 90 діб, а останній раз Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 3684-IX від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб (тобто до 11 серпня 2024 року).

Так, в період дії воєнного стану в Україні, 18.07.2024, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_7 , знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 де спілкувались на кухні вищевказаної квартири.

18.07.2024 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_7 вирішив піти додому та на виході з кухні побачив шкіряну сумку чорного кольору, яка висіла на цвяху закріпленому в стіні, в якій знаходились грошові кошти у сумі 3950 грн., та яка належить ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 18.07.2024 року приблизно о 22:00 годині, на виході з кухні квартири АДРЕСА_3 , переконавшись, що ОСОБА_10 , не наглядає за його діями та вони носять таємний характер, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій з цвяху закріпленому в стіні зняв шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3950 грн., таким чином, таємно викрав шкіряну сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3950 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 3950 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2024 року переглянути у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн. у даному кримінальному провадженні) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за якою передбачено адміністративне стягнення вважається крадіжка, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3028 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 3028 грн.

Тобто, з 09.08.2024 року сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 визнано судом винуватим у таємнему викраданні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, в сумі 3950 грн. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму, що становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ є кримінально-караним на теперішній час, тому колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для приведення вищевказаного вироку у відповідність до вимог вказаного Закону, як і звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 405-419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2024 року року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4