Справа № 201/3506/25
Провадження № 1-кс/201/1335/2025
УХВАЛА

25 березня 2025 року Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000152 від 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000152 від 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, у якій представник скаржника просить суд: зобов`язати слідчого відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000152 від 19.11.2024, розглянути заяву ОСОБА_3 від 05.03.2025 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілої у вказаному кримінальному провадженні у строк, передбачений ст. 220 КПК України.

В обґрунтування скарги представник скаржника вказав, що у зв`язку з тим, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду, що виражена у неможливості здати власні нежитлові приміщення, а також беручи до уваги той факт, що наявний на той момент орендар розірвав договір оренди саме з причин відсутності електропостачання, на підставі ч. 1, 3 ст. 55 КПК України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000152 від 19.11.2024, відправлено поштою заяву про залучення до кримінального провадження у якості потерпілої. Заяву про залучення у якості потерпілої до кримінального провадження №0000152 від 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, ОСОБА_3 було направлено засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта» на адресу слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 цінним листом з описом вкладення 05.03.2025 та отримано уповноваженою особою 06.03.2025, про що свідчить роздруківка трекінгу про відстеження поштового відправлення, роздрукованого з офіційного сайту AT "Укрпошта". Отже, на думку представника, отримання заяви про залучення до кримінального провадження у якості потерпілої зобов`язувало слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області розглянути вказану заяву. Разом з тим, станом на 24.03.2025 дані про результати розгляду заяви ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілої №0000152 від 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, відсутні. На підставі наведеного, вважає протиправним бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , що полягає у не розгляді заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілою від вчиненого кримінального правопорушення.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до висновку, що подану скаргу слід повернути, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як слідує із скарги, яка надійшла до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 24.03.2025 року, та доданих до неї матеріалів, 05.03.2025 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернулася до слідчого слідчого відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою від 05.03.2025 року про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого, що відповідно до інформації про рух поштового відправлення з офіційного веб-сайту Укрпошти була отримана представником слідчого відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 06.03.2025 року.

Проте із самою скаргою до слідчого судді адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся лише 24.03.2025 року, що свідчить про недотримання останнім строків на подачу скарги, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Викладене свідчить про те що адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 було пропущено строк на подачу скарги слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що попри недотримання строків звернення зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, питання про поновлення таких строків особою, яка подає скаргу в самій скарзі не порушується.

Приймаючи до уваги, що скарга подана з порушенням строків, передбачених ч.1 ст.304 КПК України, а ініціатор скарги не порушує питання про поновлення строку звернення зі скаргою, вважаю, що скаргу адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000152 від 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, необхідно повернути заявнику.

Відповідність скарги іншим вимогам процесуального закону не перевіряється, оскільки скарга підлягає поверненню через пропущення строку її подання.

Відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись, ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000152 від 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржникові, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1