ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2023 року за № 0000069, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, яка не працює, не заміжня, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1

КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, внесла в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва за наступних обставин.

Відповідно до статті 81 Цивільного кодексу України, юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів згідно до статті 87 цього Кодексу.

Згідно до статті 87 Цивільного кодексу України, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до статті 88 Цивільного кодексу України, засновницькому договорі товариства визначаються зобов`язання учасників створити товариство, порядок їх спільної діяльності щодо його створення, умови передання товариству майна учасників, якщо додаткові вимоги щодо змісту засновницького договору не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Згідно до статті 89 Цивільного кодексу України:

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського кодексу України якою встановлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Згідно до статті 57 Господарського кодексу України:

Установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону.

Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству, а саме:

Відповідно до статті 57 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно до статті 88 Господарського кодексу України, учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

Відповідно до статті 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання яких визначається залежно від виду товариства.

Згідно до ч. 2 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 р., (із змінами та доповненнями), порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку відомостей Єдиного державного реєстру на наявність заборони вчинення реєстраційних дій;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;

10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора.

Ураховуючи діюче законодавство України, у не встановленої слідством особи на прикінці жовтня 2021 року на території м. Дніпро виник злочинний умисел на внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи з корисних спонукань з метою отримання незаконного доходу, для цієї мети не встановлена слідством особа залучила ОСОБА_5 , яка була згодна на цей злочинний план з метою отримання незаконного доходу.

В один з днів на прикінці жовтня 2021 року, перебуваючи біля ТРЦ «Караван», що в Індустріальному районі м. Дніпро, ОСОБА_5 , зустрілась з не встановленою слідством особою, яка запропонувала останній за грошову винагороду стати учасником підприємства, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Будівельна Компанія Дорпроект Буд» (код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - код ЄДР) - 43537588) без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного Товариства.

Отримавши зазначену пропозицію, усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих їй не встановленою слідством особою, ОСОБА_5 , розуміючи, що стає учасником ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд» (код ЄДР 43537588) не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, з корисливих мотивів погодилась на таку пропозицію.

В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надала не встановленій слідством особі копію свого паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм інформації документ № НОМЕР_1 , запис № 245, орган видачі 1216 від 23.09.2020 та копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 , яка на підставі цих документів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час виготовила реєстраційні документи підприємства ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд», в яких ОСОБА_5 була зазначена як учасник та директор Товариства.

Після чого, у жовтні 2021 року, за невстановлених обставин, не встановленою слідством особою, виготовлено установчі та реєстраційні документи ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд», які містили заздалегідь обумовлені з ОСОБА_5 завідомо неправдиві відомості та які були спрямовані на подання для проведення державної перереєстрації підприємства.

В подальшому, 22.10.2021 ОСОБА_5 зустрілась з не встановленою слідством особою, у денний час доби на вулиці Нижньодніпровська, 17, поряд із ТРЦ «Караван» в Індустріальному районі міста Дніпро, де підписала: акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд» від 22.10.2021; заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) від 25.10.2021; рішення

№ 22/10/21 учасника ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд» від 22.10.2021.

Відповідно до підписаних документів ОСОБА_5 , стає єдиним учасником

ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд», та з 22.10.2021 призначена директором.

На час підписання установчих, реєстраційних документів підприємства, ОСОБА_5 розуміла, що вона вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд», оскільки ОСОБА_5 та не встановлена слідством особа, домовились про те, що учасником та директором вищевказаного підприємства буде формально ОСОБА_5 , проте до діяльності ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд» в подальшому вона не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням вказаного вище підприємства будуть займатись інші особи, за що, в свою чергу, остання буде отримувати щомісячну грошову винагороду у розмірі

7 000 гривень.

З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, та використовуючи підписані раніше ОСОБА_5 , реєстраційні документи ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд», не встановлені досудовим розслідуванням особи отримали можливість подати перелічені зазначені документи до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, тим самим здійснили внесення змін до реєстраційних даних суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд» з приводу придбання ОСОБА_5 зазначеного Товариства, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис під № 0086771.

Отже, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, виконавши всі перелічені вище дії, запропоновані їй не встановленою слідством особою, та фактично придбавши підприємство

ТОВ «Будівельна Компанія Дорпроект Буд», досягнула своєї злочинної мети, яка полягала у внесенні неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації, за попередньою змовою групою осіб.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України - внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України визнала повністю, у вчиненому щиро покаялася, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і вона їх у повному обсязі підтверджує. Пояснила, що у вчиненні кримінального правопорушення щиро кається, засуджує свою поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349

КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинувачену ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 205-1 КК України внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка не працює, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнала, щиро розкаялася.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65

КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, а також вважає необхідним покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь участі ОСОБА_5 у вчиненому, суд приходить до висновку необхідність призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 119-124 КПК України. Речові докази відсутні.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 а на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням почеркознавчої експертизи № СЕ-19/111-23/62003-ПЧ від 22.11.2023, які згідно довідки складають 4 302 (чотири тисячі триста дві) гривні 00 копійок.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1