Справа № 635/594/22
Провадження № 1-кп/635/128/2025
УХВАЛА

10 березня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

ахисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 04.05.2024 у вечірній час доби, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , в гостях у ОСОБА_7 та спільно вживали алкогольні напої.

В подальшому приблизно о 22:00 цього ж дня після вжиття алкогольних напоїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 попрощались з ОСОБА_7 та пішли додому. В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне заволодіння майном, яке належить ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого раптового, злочинного, корисливого, умислу направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 в період часу з 22:00 04.05.2024 по 05:00 05.05.2024, повернувся до домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , та через незачинені двері пройшов на його територію, де побачив зачинене на навісний замок, підсобне приміщення - гараж.

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого раптового, злочинного, корисливого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану з метою особистого незаконного збагачення усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не стежить, шляхом пошкодження замку, незаконно проник до приміщення гаражу, де побачив належний потерпілому бетонозмішувач з електричним двигуном та шківом, які демонтував, тим самим таємно викрав належне потерпілому майно, а саме: електродвигун українського виробництва, потужністю 1.5 кВт, вартістю - 1100,00 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи N? 2470/24 від 15.05.2024) та металевого шківу, розмірами 9.1х69 мм вартість якого становить - 185,00 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи N? 2470/24 від 15.05.2024).

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину разом із викраденим майном зник, та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 1285 грн.

Дії Криворучка за цим епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення вчинена повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття даного кримінального провадження в частині епізоду від 04.05.2024 у зв`язку з прийняттям закону про декриміналізацію.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження в частині епізоду від 04.05.2024 у зв`язку із декриміналізацією діяння відповідно до Закону України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Обвинувачений та його захисник просили закрити провадження в частині епізоду від 04.05.2024, при цьому обвинувачений зазначив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, надав заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі та не наполягав на притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст.162 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що станом на 2024 рік становило 3028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку заволодіння майном вартістю понад 3028 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, надійшло до суду 13 червня 2024 року, однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода ОСОБА_7 на суму 1285 грн. 00 коп., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2024 року становило 3028 грн.

Положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за епізодом від 04.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 479-2 КПК України, ст.ст. 3, 4, 5 КК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за епізодом від 04.05.2024, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: електродвигун, на валу якого знаходиться металевий шків; переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , вважати повернутим останньому.

Копію ухвали суду та матеріали направити до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1