Дата документу 05.02.2025
Провадження № 1-кп/334/384/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працює на посаді водія-експедитора у ТОВ «Пульс Лоджистик», неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

установив:

18 жовтня 2024 року, приблизно 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ГАЗ» моделі «24» д.р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку 2-А по вул. Незалежної України в місті Запоріжжі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проник до автомобілю марки «ГАЗ» моделі «24», 1977 року випуску, в кузові білого кольору, з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », номер кузова « НОМЕР_2 », вартість якого складає 40773 гривень 27 копійок, що на праві власності належить ОСОБА_6 , не маючи права керувати вищевказаним транспортним засобом та дозволу власника на його експлуатацію, відчинив водійські двері, які не було зачинено на дверний замок автомобілю, в результаті чого потрапив до салону автомобіля та отримав можливість керувати автомобілем.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння вищевказаним автомобілем, скориставшись допомогою свідка ОСОБА_7 , якого ОСОБА_4 запевнив у законності своїх дій, та з використанням власного автомобілю ГАЗ 24 д.н.з. НОМЕР_3 відбуксирував транспортний засіб марки «ГАЗ» моделі «24» д.р.н. НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_6 , до гаражного кооперативу, розташованого за адресою вул. Феросплавна у м. Запоріжжі.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів транспортним засобом марки «ГАЗ» моделі «24» д.р.н. НОМЕР_1 , вартістю 40773 гривень 27 копійок та розпорядився ним на власний розсуд.

Суд кваліфікує вказані дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подана до суду угода про визнання винуватості укладена між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, свою вину визнав беззастережно повністю, просив призначити узгоджену міру покарання, згоден з умовами угоди, розуміє наслідки укладання угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. В судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді.

Прокурор та захисник також просили суд затвердити вказану угоду.

Статтею 474 КПК України регламентований загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Також, сторонами узгоджено в угоді про визнання винуватості, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді обмеження волі строком на три роки. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згоден, що засвідчив власноручним підписом.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із такого.

Частиною третьою статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

В укладенні даної угоди згідно зі ст. 52 КПК України брав участь захисник.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та міри покарання.

Керуючись статтями 314, 374, 468, 469, 471, 473-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити покарання у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, 3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 5 571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 30 копійок.

Речові докази: транспортний засіб «ГАЗ 24», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 залишити власнику за належністю;

транспортний засіб «ГАЗ 24 ЗНГ», державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 залишити власнику за належністю;

мобільний телефон OPPO A17 IMEI1 НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 залишити власнику за належністю;

DVD-R диски із відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження,

Два змиви, упаковані до спец пакету, два чохли від автомобільних крісел та два сліда папілярних узорів, упаковані до спец пакету, які передані на зберігання до камери речових доказів Запорізького РУП в Запорізькій області знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 472 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1