У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1416/25

провадження № 1-кп/0285/497/25

11 квітня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 22.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

14.03.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури про закриття вищезазначеного кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1ст. 284 КПК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 22.06.2021 близько 14 год 30 хв. невстановлена особа перебуваючи з дозволу власниці у середині кв. АДРЕСА_1 (назву змінено на Звягель), умисно, таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 19 000 гривень, чим спричинила потерпілій ОСОБА_3 матеріального збитку на вказана суму.

За результатами проведеного досудового розслідування встановити осіб не вдалося, повідомлення про підозру не вручалось.

Прокурор посилаючись на те, що з моменту вчинення зазначеного правопорушення минуло більше трьох років, осіб, які вчинили це правопорушення встановити не вдалося, просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У провадженні Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження ЄРДР №0000233 від 22.06.2021,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені особи перебуваючи з дозволу власниці у середині кв. АДРЕСА_1 , умисно, таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 19 000 грн.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000233 від 22.06.2021суд приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

З показань потерпілої вбачається, що до її помешкання прийшли дві особи жіночої статі, які назвались працівниками "газової служби". Одна з них просила позичити кошти в сумі 500 грн, на що ОСОБА_3 погодилась. Вони бачили, де потерпіла зберігає кошти, відволікли її увагу та викрали заощадження потерпілої. Таким чином, у вчиненні злочину брали участь дві особи. Ця обставина не перевірена слідством.

Досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому відсутні підстави стверджувати, що вжито усіх заходів, а також, що проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення.

З урахуванням обставин, повідомлених потерпілою, висновок щодо остаточної кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 185 КК України є передчасним, оскільки поза увагою слідства залишено можливий факт вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Невідповідність кваліфікації злочину фактичним обставинам події дає підстави для висновку, що посилання прокурора на строк, визначений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, є помилковим.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зазначені норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно з наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.11.2019 №345/2618/16-к, звільнення від кримінальної відповідальності є обов`язком суду, у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, через закінчення строків давності.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Переривання строку давності відбувається як через ухилення від слідства та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки крім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також не вчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Тому, досудове розслідування не може вважатися повним, а твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні сплинув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності є передчасним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, та відмовляє у закритті кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 284-286, 314, 369 КПК України, ст.49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного 22.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Матеріали кримінального провадження повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1