Справа № 465/7543/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/33/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції з військовою частиною НОМЕР_1 , кримінальне провадження № 0000819 за апеляційною скаргою прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 11.12.2024 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, раніше не засудженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат»,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, щодо повернення обвинувального акту та клопотання прокурору, для приведення їх у відповідність вимогам п.4, 5, ч.2 ст. 291 КПК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 11.12.2024, якою матеріали обвинувального акту та клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000819 від 16.08.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 , за ч.5 ст. 407 КК України повернуто прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п. п. 4, 5 ч. 2 ст.. 291 та ст. 293 КПК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт наполягає, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України та належним процесуальним суб`єктом Другим слідчим відділом ТУ ДБР розташованим у м. Львові та затверджено процесуальним прокурором у справі ОСОБА_6 і в обвинувальному акті містяться всі відомості, які передбачено КПК.

Відповідно вимоги суду першої інстанції викладені в ухвалі є безпідставними щодо невідповідності обвинувального акту чинному законодавству.

Апелянт наголошує, що 17.10.2024 року надійшло клопотання прокурора до суду першої інстанції, а 10.12.2024 року на електронну пошту суд надійшло клопотання обвинуваченого про розгляд справи у режимі відеоконференції, оскільки він повернувся на військову службу та перебуває поза межами Львівської області. У зв`язку із зазначеним ухвала підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції в ухвалі зазначив наступне.

Згідно змісту обвинувального акту, затвердженого прокурором 18 вересня 2024 року та клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, останній обвинувачується в тому, що він, ОСОБА_7 , був призваний по мобілізації 05.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та того ж дня був направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2022 № 172 солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду стрільця помічника гранатометника 4 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 07.04.2023 № 97, солдата ОСОБА_7 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В обвинувальному акті - солдат ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, 16.09.2023, близько 18:00 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), без поважних причин самовільно залишив тривалістю понад три доби військову частину НОМЕР_2 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем проживання.

08.09.2024 співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 встановили місце знаходження ОСОБА_7 і доставили його до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, чим припинили вчинення кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, слідчий та прокурор складаючи обвинувальний акт, вважають, що у період з 16.09.2023 по 08.09.2024, військовослужбовець ОСОБА_7 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував.

Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_7 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано як самовільне залишення військової частини, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000819 від 16.08.2024 поступили до Франківського районного суду м. Львова 25.09.2024 року від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 .

Відповідно до ухвали від 26.09.2024, підготовче судове засідання призначено на 04.10.2024 року.

У ході підготовчого судового засідання встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, постановленої у кримінальному провадженні № 0000819 від 16.08.2024, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Відповідно до повідомлення начальника Державної установи Львівської установи виконання покарань (№19) від 19.09. 2024 № 9/6148, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнений у зв`язку із внесенням застави. Підтвердження про внесення застави з ТУ ДСА у Львівській області надійшло 19.09.2024 року.

Разом з тим, прокурор скеровуючи обвинувальний акт до суду 25.09.2024 року у супровідному листі зазначив, що відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 07.11.2024 року.

У підготовчі судові засідання обвинувачений не прибував, хоч повідомлявся належним чином про час та місце розгляду обвинувального акту, причини неявки суду не повідомив.

Чергове судове засідання, з урахуванням завантаженості головуючого, призначено на 03 грудня 2024 року.

17.10.2024 року, через канцелярію суду прокурор подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України.

23.10.2024 року, прокурором подано клопотання про зміну дати судового розгляду на більш ранній час, яке мотивував необхідністю розгляду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду від 23.10.2024 року дату судового засідання змінено та постановлено ухвалу про проведення судового засідання з обвинуваченим в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Костопільському районному суду Рівненської області на 29.10.2024, тобто доручено суду з визначенням дати про які клопотав прокурор.

У судове засідання обвинувачений не прибув, причини неявки суду не повідомив.

У чергове судове засідання призначене на 11.12.2024 року обвинувачений вкотре не прибув, хоч судом вживалися заходи, передбачені статтями 111, 135 КПК України для його виклику.

Прокурор в судовому засіданні причин неявки обвинуваченого не пояснив, запевняючи, що він підтримує з ним зв`язок у телефонному режимі. Зазначив, що на даний час, обвинувачений знаходиться в межах Київської області у військовій частині.

Разом з тим, жодних підтверджень цьому суду не надав, покликаючись виключно на те, що у нього є зв`язок. При цьому прокурор відмовився надати суду номер телефону обвинуваченого та адресу військової частини, де на той час міг би проходити військову службу обвинувачений.

У матеріалах судової справи відсутня письмова згода обвинуваченого на добровільне повернення до військової частини та відсутня згода на закриття провадження.

Надані прокурором ксерокопії нібито заяв обвинуваченого, суд відхилив, з підстав невідомого, а відтак не процесуального походження.

На пропозицію головуючого, щодо здійснення приводу ОСОБА_7 , прокурор категорично заперечив, разом з тим, жодних варіантів на можливість проведення судового засідання за участю обвинуваченого, суду не запропонував.

Відтак, суд позбавлений можливості розглянути клопотання про закриття кримінального провадження, а відтак і можливості розглянути обвинувальний акт в процесуальні та розумні строки, з дотриманням інших вимог процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч.2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого, прокурора, захисника та інших учасників процесу. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Крім того у відповідності до вимог ч.2 ст. 345 КПК України головуючий зобов`язаний з`ясувати чи зрозумілі особі, якій вручено пам`ятку, її права та обов`язки, і у разі необхідності роз`яснити їх.

Зазначені вимоги судом першої інстанції не були виконані з поважних причин.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були вжиті всі можливі заходи для забезпечення участі в підготовчому судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 .

Так за клопотання прокурора було організовано відеоконференція із Костопільським районним судом Рівненської області на 29.10.2024, тобто на дату про яку клопотав прокурор. Однак обвинувачений ОСОБА_7 не прибув в суд для участі в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 , станом на 29.10.2024 року був військовослужбовцем, якого повернули у військову частину для продовження військової служби. Тобто самостійно прибути в суд в нього можливості не було, а прокурор не посприяв в його явці в суд на зазначений час.

Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що стороною обвинувачення неналежно вчинялися дії для своєчасного розгляду справи в суді першої інстанції.

З таким твердження колегія суддів погоджується та звертає увагу стороні обвинувачення, що під час оголошення воєнного стану в Україні, суди позбавленні можливості отримання інформації про місцезнаходження військових частин, відповідно належним чином повідомити учасника судового розгляду, зокрема обвинуваченого, немає можливості. Відповідна інформація, в даному випадку, доступна лише Львівській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону.

Своїми правами та можливостями сторона обвинувачення не скористалась в повному обсязі для сприяння суду першої інстанції в своєчасному розгляді обвинувального акту та клопотання скерованих для розгляду по суті у Франківський районний суду м. Львова стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відтак, суд першої інстанції був позбавлений можливості розглянути клопотання про закриття кримінального провадження, а відтак і можливості розглянути обвинувальний акт в процесуальні та розумні строки, з дотриманням інших вимог процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 ст. 401 КК України, визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Суд першої інстанції вказав в ухвалі, що через неналежну організацію судового розгляду, у зв`язку з неможливістю забезпечити участь в ньому обвинуваченого ОСОБА_7 , був позбавлений можливості роз`яснити обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, а також звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Однак колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявна ксерокопія письмової згоди від 09.10.2024 командира військової частини НОМЕР_3 на проходження військової служби в ЗС України солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв самовільне залишення частини НОМЕР_2 . (а.с.18) та клопотання ОСОБА_7 від 23.10.2024 (а.с.20) про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України.

З метою не затягування розгляду справи суд першої інстанції мав можливість надати стороні обвинувачення час для належного оформлення даних документів, у відповідності до чинного законодавства, з метою подальшого визнання їх допустимими доказами у справі.

На вимогу суду апеляційної інстанції прокурором було надано дані контактної особи військової частини, з вказанням номеру мобільного телефону та електронної пошти, завдяки яким обвинуваченому ОСОБА_7 було скеровано копію апеляційної скарги прокурора, пам`ятки про права та обов`язки обвинуваченого.

З врахуванням того, що суд апеляційної інстанції посприяв, за допомогою сторони обвинувачення, у встановленні місцеперебування обвинуваченого ОСОБА_7 , а також можливості проведення судового засідання дистанційно, в режимі відеоконференції, за його участю, то колегія суддів дійшла переконання про безпідставність повернення прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 матеріалів обвинувального акту та клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000819 від 16.08.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 , за ч.5 ст. 407 КК України, для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 291 та ст. 293 КПК України.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд, що знайшло своє відображення у положеннях статей 7, 10, 22 КПК, відповідно до яких зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК, свобода сторін кримінального провадження у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. При цьому, суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є підставними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою в повному обсязі.

Згідно з вимогами п. 2, 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновок.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.2, 15 ч.1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню в частині повернення кримінального провадження прокурору з призначенням в нового розгляду у суді першої інстанції в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Франківського районного суду м. Львова від 11.12.2024, якою матеріали обвинувального акту та клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000819 від 16.08.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст. 407 КК України, повернуто прокурору для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п. п. 4, 5 ч. 2 ст.. 291 та ст. 293 КПК України - скасувати и та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж складі суду.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: