Справа № 752/529/25
Провадження № 1-кс/752/892/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0002031 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 21.01.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на наступні речі, документи та грошові кошти:

-квитанція №ПН 4986678 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986666 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986687 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986676 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4529 від 23.10.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4527 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір купівлі-продажу №8047/2022/3022715 від 05.01.2022 на 1 арк; договір купівлю-продажу транспортного засобу №8120/21/002636 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір комісії №8120/21/1/002820 від 22.10.2021; квитанція №ПН5084 від 12.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 5085 від 12.11.2022 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8341/22/002153 на 1 арк.; договір комісії №8341/22/1/002516 від 11.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 6938 від 31.01.2023 на 1 арк.; квитанція №ПН 6937 від 31.01.2023; акт огляду реалізованого транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір комісії №6539/23/1/006222 від 25.01.2023;

-мобільний телефон марки «айфон 7», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «айфон 14 про», у чохлі чорного кольору, ІМЕІ1 - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 з номером мобільного телефону - НОМЕР_5 ;

-грошові кошти номіналом 50 доларів США у кількості 1 шт MF24195002B; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 29 шт: РА52844731С; РА52844729С; PL95329768C; РЕ71475831D; PE71475830D; PE71475561D; PE71475580D; MD05582955A; MD05582954A; MD05582952A; MD05582951A; MD05582941A; MD05582940A; РЕ39039440А; МН04817886А; LB86689845L; РВ88253855G; LB21413057H; PL48458810B; PH15859718A; PB88253854G; MH98630265A; РВ93086749В; РН21661802С; QA01664188A; QA01664187A; QA01664189A; QA01664190A; MB01443190S, грошові кошти номіналом 1000 грн у кількості 44 шт, а також грошові кошти номіналом 500 грн у кількості 22 шт.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002031 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вчинив ряд кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , маючи намір отримати посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», 15 травня 2024 року звернулась за мобільним телефоном до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою проходження курсів з навичок керування транспортним засобом. В подальшому в процесі проходження курсів, ОСОБА_6 запевнив, що здати теоретичний та практичний іспити для отримання водійського посвідчення практично не можливота почав вимагати неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за свою допомогу у сприянні вирішення вказаних питань.

17.06.2024 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, з метою вчинення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, , почав вимагати з ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000 Долларів США за вплив на службових осіб територіального сервісного центру МВС №7141, шляхом використання наявних зв`язків та особистих знайомств ОСОБА_8 та повідомив, що іспит необхідно здавати в м. Черкаси.

11.08.2024 в ході проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_9 перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Чапека Карела, 8, на вимогу ОСОБА_6 , за вирішення питання щодо позитивного складання теоретичного іспиту в ТСЦ МВС № 7141, що розташований за адресою: Черкаська область м. Черкаси вул. Лесі Українки, 21, передала грошові кошти в сумі 1000 долларів США та в подальшому діяла за вказівками ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 11.09.2024, невстановленим способом, передав частину грошових коштів ОСОБА_7 для подальшої передачі ОСОБА_8 для здійснення ним впливу на прийняття рішення службовими особами ТСЦ № 7141 у позитивному складанні теоретичного іспиту на знання правил дорожнього руху ОСОБА_9 .

В свою чергу ОСОБА_8 , маючи особисті знайомства із службовими особами ТСЦ МВС №7141, шляхом передачі, невстановленим способом частини грошових коштів, вчинив вплив на останніх для позитивного вирішення питання у складанні теоретичного іспиту на знання правил дорожнього руху.

В подальшому, 11.09.2024 ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, перебуваючи в ТСЦ МВС №7141, виконуючи вказівки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 успішно склала теоретичний іспит на знання правил дорожнього руху, за допомогою невстановлених під час досудового розслідування службових осіб ТСЦ МВС №7141.

Крім того, після успішного складання ОСОБА_9 теоретичного іспиту на знання правил дорожнього руху, ОСОБА_6 розуміючи порядок отримання посвідчення водія та необхідність в отриманні ОСОБА_9 свідоцтва про закінчення навчального закладу, діючи за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, 30.09.2024 почав вимагати грошові кошти в сумі 6 000 грн. для сприяння у проходженні навчання в автошколі ТОВ «Автошкола Веста», без фактичного відвідування занять, шляхом здійснення впливу на службових осіб ТОВ «Автошкола Веста.

Так, 01.10.2024 в ході проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_9 перебуваючи на автомобільному пакувальному майданчику біля закладу громадського харчування «Макдональдс» у м. Києві по пл. Деміївська, 1, на вимогу ОСОБА_6 , за вирішення питання щодо зарахування на навчання в автошколі ТОВ «Автошкола Веста», без фактичного відвідування занять, передала грошові кошти в сумі 6 000 грн. та в подальшому діяла за вказівками ОСОБА_6 .

В подальшому, невстановленими особами було внесено відомості про закінчення навчання ОСОБА_9 автошколи до ЄДР МВС.

Кім того, ОСОБА_6 , розуміючи порядок отримання посвідчення водія та необхідність в подальшому ОСОБА_9 у складанні іспиту з практичного керування транспортним засобом, діючи за попередньою змовою з невстановленою під час досудового розслідування особою, 15.11.2024 почав вимагати грошові кошти в сумі 15 000 грн. для сприяння позитивної здачі практичного іспиту, шляхом здійснення впливу на службових осіб ТСЦ МВС № 8049, що розташований в м. Києві по вул. Усенка, 8.

Так, 20.11.2024 в ході проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_9 перебуваючи на зупинці громадського транспорту «площа Деміївська» у м. Києві по проспекту Науки, на вимогу ОСОБА_6 , за вирішення питання щодо позитивного складання практичного іспиту в ТСЦ МВС № 8049, передала грошові кошти в сумі 15 000 грн. та в подальшому діяла за вказівками ОСОБА_6

ОСОБА_6 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 21.11.2024, невстановленим способом, передав частину грошових коштів невстановленій під час досудового розслідування особі для здійснення ним впливу на прийняття рішення службовими особами ТСЦ № 8049 у позитивному складанні практичного іспиту з керування транспортним засобом ОСОБА_9 .

В подальшому, 21.11.2024 ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, перебуваючи в ТСЦ МВС №8049, виконуючи вказівки ОСОБА_6 успішно склала практичний іспит з керування транспортним засобом та отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В».

21.01.2025, у період часу з 08 год 12 хв. по 11 год 04 хв, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/529/25, провадження № 1-кс/752/416/25, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступні предмети, речі та документи: квитанція №ПН 4986678 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986666 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986687 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986676 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4529 від 23.10.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4527 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір купівлі-продажу №8047/2022/3022715 від 05.01.2022 на 1 арк; договір купівлю-продажу транспортного засобу №8120/21/002636 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір комісії №8120/21/1/002820 від 22.10.2021; квитанція №ПН5084 від 12.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 5085 від 12.11.2022 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8341/22/002153 на 1 арк.; договір комісії №8341/22/1/002516 від 11.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 6938 від 31.01.2023 на 1 арк.; квитанція №ПН 6937 від 31.01.2023; акт огляду реалізованого транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір комісії №6539/23/1/006222 від 25.01.2023, мобільний телефон марки «айфон 7», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером мобільного телефону - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «айфон 14 про», у чохлі чорного кольору, ІМЕІ1 - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 з номером мобільного телефону - НОМЕР_5 , грошові кошти номіналом 50 доларів США у кількості 1 штMF24195002B; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 29 шт: РА52844731С; РА52844729С; PL95329768C; РЕ71475831D; PE71475830D; PE71475561D; PE71475580D; MD05582955A; MD05582954A; MD05582952A; MD05582951A; MD05582941A; MD05582940A; РЕ39039440А; МН04817886А; LB86689845L; РВ88253855G; LB21413057H; PL48458810B; PH15859718A; PB88253854G; MH98630265A; РВ93086749В; РН21661802С; QA01664188A; QA01664187A; QA01664189A; QA01664190A; MB01443190S, грошові кошти номіналом 1000 грн у кількості 44 шт, а також грошові кошти номіналом 500 грн у кількості 22 шт.

21.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що метою арешту майна є збереження речових доказів.

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що долучені до матеріалів клопотання відомості не свідчать про пов`язаність ОСОБА_4 із обставинами кримінального провадження в рамках розслідування якого проведено обшук і вилучено належне ОСОБА_4 майно. Договір купівлі-продажу не має доказового значення у кримінальному провадженні. Вилучене майно визнано речовим доказом без здійснення огляду такого майна. Власник майна надав пароль до телефонів. Кошти належать дружині ОСОБА_4 , не мають доказового значення, не є знаряддям злочину, здобуті законним шляхом.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002031 від 02.07.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 369 КК України.

21.01.2025, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від16.01.2025 у справі №752/529/25, провадження № 1-кс/752/416/25, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено наступні предмети, речі та документи: квитанція №ПН 4986678 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986666 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986687 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986676 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4529 від 23.10.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4527 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір купівлі-продажу №8047/2022/3022715 від 05.01.2022 на 1 арк; договір купівлю-продажу транспортного засобу №8120/21/002636 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір комісії №8120/21/1/002820 від 22.10.2021; квитанція №ПН5084 від 12.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 5085 від 12.11.2022 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8341/22/002153 на 1 арк.; договір комісії №8341/22/1/002516 від 11.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 6938 від 31.01.2023 на 1 арк.; квитанція №ПН 6937 від 31.01.2023; акт огляду реалізованого транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір комісії №6539/23/1/006222 від 25.01.2023, мобільний телефон марки «айфон 7», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером мобільного телефону - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «айфон 14 про», у чохлі чорного кольору, ІМЕІ1 - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 з номером мобільного телефону - НОМЕР_5 , грошові кошти номіналом 50 доларів США у кількості 1 штMF24195002B; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 29 шт: РА52844731С; РА52844729С; PL95329768C; РЕ71475831D; PE71475830D; PE71475561D; PE71475580D; MD05582955A; MD05582954A; MD05582952A; MD05582951A; MD05582941A; MD05582940A; РЕ39039440А; МН04817886А; LB86689845L; РВ88253855G; LB21413057H; PL48458810B; PH15859718A; PB88253854G; MH98630265A; РВ93086749В; РН21661802С; QA01664188A; QA01664187A; QA01664189A; QA01664190A; MB01443190S, грошові кошти номіналом 1000 грн у кількості 44 шт, а також грошові кошти номіналом 500 грн у кількості 22 шт.

Постановою слідчого від 21.01.2025 вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002031 від 02.07.2024.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучене під час обшуку майно (документи та мобільні телефони) містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів (документи та мобільні телефони), може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вищезазначене вилучене під час обшуку майно (документи та мобільні телефони), може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, клопотання прокурора в частині арешту вказаного вилученого під час обшуку майна (документи та мобільні телефони)підлягає задоволенню.

Що стосується вилучених під час обшуку грошових коштів, слід зазначити таке.

При вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Матеріалами, доданими до клопотання, стороною обвинувачення не було доведено, що вилучені під час обшуку грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так, протокол обшуку не містить відомостей щодо підстав чи розумних підозр для висновку про те, що вищезазначене вилучене під час обшуку майно, є доказом будь-якого кримінального правопорушення, а також відомостей про наявність підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постанова слідчого від 21.01.2025, якою вилучені під час обшуку грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, також не містить обґрунтування того, яким саме ознакам ст. 98 КПК України відповідає вказане майно, яке конкретно значення має це майно для кримінального провадження, як саме це майно буде використано під час досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора в частині арешту вилучених під час обшуку грошових коштів, оскільки прокурором не доведено наявність обґрунтованих підстав і мети, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, а також не доведено необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на викладене клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 21.01.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- квитанція №ПН 4986678 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986666 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986687 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4986676 від 14.09.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4529 від 23.10.2021 на 1 арк.; квитанція №ПН 4527 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір купівлі-продажу №8047/2022/3022715 від 05.01.2022 на 1 арк; договір купівлю-продажу транспортного засобу №8120/21/002636 від 23.10.2021 на 1 арк.; договір комісії №8120/21/1/002820 від 22.10.2021; квитанція №ПН5084 від 12.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 5085 від 12.11.2022 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №8341/22/002153 на 1 арк.; договір комісії №8341/22/1/002516 від 11.11.2022 на 1 арк.; квитанція №ПН 6938 від 31.01.2023 на 1 арк.; квитанція №ПН 6937 від 31.01.2023; акт огляду реалізованого транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір купівлі-продажу транспортного засобу №6539/23/000067 від 31.01.2023 на 1 арк.; договір комісії №6539/23/1/006222 від 25.01.2023;

- мобільний телефон марки «айфон 7», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з номером мобільного телефону - НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «айфон 14 про», у чохлі чорного кольору, ІМЕІ1 - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 з номером мобільного телефону - НОМЕР_5 .

В іншій частині - відмовити.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1