Справа № 146/1991/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 14 листопада 2024 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого черговим підстанції Велика Русава 35/10 кВ. високовольтного блоку Тульчинських електромереж, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасником бойових дій, депутатом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не є, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2024 року біля 19:30 години ОСОБА_4 перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки з ОСОБА_6 , діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком своєї правої руки в її обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, синця лівої скроні, які відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я більш як 6 діб, але менше ніж 21 добу.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило кородкочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, допитом потерпілої та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, потерпілої та характеризуючими даними.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що 13 листопада 2024 року біля 19:30 год до її сина подзвонила сестра та просила приїхати до домогосподарства матері забрати чоловіка, оскільки на подвір`ї відбувається сварка. Коли вона приїхала обвинувачений ОСОБА_4 перебував на дорозі та нецензурно лаявся на її питання, що сталося в процесі словесної суперечки із нею наніс їй два удари правою рукою в обличчя.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що коли потерпіла ОСОБА_6 приїхала із сином до домогосподарства матері в ході словесної суперечки почала обзивати його та як йому здалося хотіла вдарити в результаті чого він наніс їй два удари рукою в обличчя. В скоєному щиро розкаявся.

Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст. 67 КК

України відсутні.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченому, обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, відсутність компроментуючих матеріалів, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, також суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації призначення покарання можливе без позбавлення волі, що необхідне для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі не має.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1