01.04.2025 Справа № 756/5988/24
Унікальний № 756/5988/24
Провадження № 1-кп/756/723/25
УХВАЛА

01 квітня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника третьої особи - ОСОБА_9 ,

під час проведення відкритого судового засідання у кримінальному провадженні № 0002476 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, неодруженої, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 в особі представника звернулась із клопотанням про скасування арешту з автомобіля МAZDA CX-5, 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Клопотання обґрунтоване тим, що вона є власником вказаного автомобіля, придбала його 01.04.2024 року з електронних торгів за ціною 873900 грн. Однак виявилось, що ухвалою слідчого судді від 23.01.2024 р. у цьому кримінальному провадженні накладено арешт на вказаний автомобіль. Зазначає, що вона є добросовісним набувачем вказаного автомобіля, про накладений арешт не було відомо, та посилається на постанову Верховного Суду від 09.12.2024 р. у іншій справі № 754/446/22, як на нову підставу для скасування арешту. Стверджує, що у подальшому арешті відпала потреба.

Прокурор заперечив проти клопотання.

Захисники обвинуваченої і обвинувачена підтримали клопотання про скасування арешту.

Дослідивши доводи клопотання та аргументи учасників справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 96-2 КК України, гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Частиною 2 ст. 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру; 5) ухвали суду про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру.

Ухвалою слідчого судді від 23.01.2024 року накладено арешт на автомобіль МAZDA CX-5, 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_11 . В ухвалі вказано, що у суду є підстави вважати, що за період часу з 2018 по 2020 роки ОСОБА_5 за рахунок незаконно отриманих грошових коштів придбала рухоме та нерухоме майно, яке оформила на себе і батьків, зокрема ОСОБА_11 , арешт накладений з метою забезпечення можливої конфіскації або спеціальної конфіскації.

Згідно з протоколом електронних торгів № 608429 від 01.04.2024 року, ОСОБА_10 стала переможцем торгів з реалізації автомобіля МAZDA CX-5, 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відповідно до Акту від 05.04.2025 року, майно їй передано.

Ухвалою суду від 04.06.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту з автомобіля МAZDA CX-5, 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки арешт на майно на вказаний автомобіль було накладено ще до моменту проведення електронного аукціону, будь яких доказів того, що арешт було накладено необґрунтовано, або що у такому арешті відпала потреба, суду не надано.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту, оскільки заявником не доведено необґрунтованості накладення арешту слідчим суддею на вказаний автомобіль. Також, суд не погодився з доводами заявника, що у такому заході відпала подальша потреба, оскільки розгляд кримінального провадження не закінчено, сторона обвинувачення на засадах змагальності має намір доводити наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації.

Надаючи оцінку доводам третього клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту, суд зазначає, що воно не містить доказів та належного обґрунтування, з якого можливо було би зробити висновок про відсутність підстав для подальшого арешту автомобіля.

Як вже зазначалось судом, в рамках розгляду цієї справи прокурор має намір доводити наявність підстав для застосування конфіскації або спеціальної конфіскації, у разі постановлення судом обвинувального вироку у справі.

Питання добросовісності набувача не може вирішуватись судом окремо від встановлення наявності підстав для застосування конфіскації або спеціальної конфіскації, що вирішується судом лише за результатами розгляду справи по суті.

Посилання заявника на постанову Верховного Суду у іншій справі не створює підстав для скасування арешту у цьому кримінальному провадженні. Будь-яких нових підстав для скасування арешту, клопотання не містить.

У зв`язку із цим, в задоволення клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170, 174, 370, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повна ухвала оголошена 03.04.2025 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2