Справа № 743/132/25
Провадження №1-кп/743/33/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001031 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Сосниця Сосницького району Чернігівської області, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, такого, що утриманців не має, особою з інвалідністю, народним депутатом та депутатом органів місцевого самоврядування не є, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, у зв`язку із чим введено обмеження на виїзд за кордон, діючи з метою особистого збагачення та мотиву порушення суспільних відносин з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканності її кордонів, будучи обізнаними про наміри чоловіків віком від 18 до 60 років у період дії воєнного стану в Україні незаконно, тобто без наявності підстав, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, перетнути державний кордон України, розробив план незаконного переправлення таких осіб через державний кордон України за грошову винагороду.

Так 15.11.2024 р. ОСОБА_4 дізнався, що ОСОБА_6 бажає виїхати за межі України.

З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Славутич Вишгородського району Київської області, під час спілкування у застосунку - месенджері «Telegram» 15.11.2024 р. у період часу з 15 год 20 хв до 19 год 18 хв повідомив ОСОБА_6 , що перетин кордону буде здійснюватися шляхом переплиття річки Дніпро у темну пору доби до Республіки Білорусь.

Також під час вказаної бесіди ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_6 підготувати спорядження для плавання у холодній воді.

Крім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що його послуги у виді порад, вказівок, та супроводу до місця безпечного переправлення через державний кордон України коштують 40000 грн. На пропозицію ОСОБА_4 ОСОБА_6 погодився.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Славутич Вишгородського району Київської області, діючи з метою організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та уникнення ОСОБА_6 постів та патрулів працівників ТЦК та СП, Державної прикордонної служби та поліції, 20.11.2024 р. у застосунку - месенджері «Telegram» надав ОСОБА_6 пораду прибути зі спорядженням для плавання до м. Славутич Київської області приміським електропоїздом сполучення «Чернігів - Славутич» з часом відправлення 20 год 40 хв.

На виконання вказівок та порад ОСОБА_4 ОСОБА_6 23.11.2024 р. о 21 год 42 хв прибув до залізничного вокзалу м. Славутич, де його зустрів ОСОБА_4 .

Після зустрічі ОСОБА_4 з метою уникнення постів та патрулів працівників ТЦК та СП, Державної прикордонної служби України та поліції повів ОСОБА_6 заздалегідь запланованим маршрутом через обхідні польові шляхи, ліс та поза населеними пунктами у напрямку місця незаконного перетину державного кордону - ділянки державного кордону України з Республікою Білорусь на берегу притоки річки Дніпро - річки Крива, що знаходиться північніше с. Неданчичі Ріпкинської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.

Через деякий час після початку руху, 23.11.2024 р. о 23 год 10 хв, перебуваючи на території промислової зони м. Славутича ОСОБА_4 вказав ОСОБА_6 надати йому частину раніше обумовленої грошової винагороди за організацію та сприяння в перетині державного кордону України, на що ОСОБА_6 погодився та передав ОСОБА_4 частину грошових коштів у сумі 10000 грн.

Після отримання частини грошових коштів від ОСОБА_7 . ОСОБА_4 продовжив його супровід до місця незаконного перетину державного кордону.

Під час руху ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що вже переправляв таким чином кілька осіб та запевнив про безпечність та ефективність такого способу.

З метою доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України, ОСОБА_4 24.11.2024 р. о 00 год 52 хв привів ОСОБА_6 до прилеглої до лінії державного кордону України з Республікою Білорусь ділянки місцевості на берегу притоки річки Дніпро - річки Крива, що знаходиться північніше с. Неданчичі Ріпкинської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області в 300 м. від садового товариства «Річне», та повідомив йому, що це є безпечне місце незаконного перетину державного кордону України.

Після цього, перебуваючи на вказаній ділянці місцевості, ОСОБА_6 24.11.2024 р. о 00 год 53 хв передав ОСОБА_4 решту грошових коштів у сумі 30000 грн та почав готувати спорядження для перепливання річки.

Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_6 24.11.2024 р. о 00 год 55 хв були затримані співробітниками Державної прикордонної служби України.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні 13.03.2025 р. ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, визнав повністю та показав, що приблизно півроку назад натрапив на сторінку «ОСОБА_10», розміщену на каналі YouTube , де віднайшов посилання на групу «УФМ», де учасники між собою обговорювали питання незаконного перетину кордону. Ця тема була йому цікава, оскільки він був безробітним і планував виїхати у Польщу на заробітки. Для цього він попередньо вже оглядав місцевість для перетину кордону, переглядав відео, де роз`яснювалось, як інші перетинали кордон.

У вказаній групі обвинувачений спілкувався з різними особами, які шукали напарників для перетину кордону, писав щось, що стосується переходу через кордон, та йому писали люди, які хотіли «виходити» через «Білорусь».

В подальшому обвинувачений почав спілкування з особою на ім`я ОСОБА_8 , якому повідомив, що вже «переводив» людей через кордон, хоча насправді цього попередньо не робив, а знав лише осіб, які це зробили.

Після того, як обвинувачений розказав ОСОБА_8 складений ним маршрут для перетину кордону, ОСОБА_8 відмовився. Але пізніше, 15.11.2024 р., йому написав ОСОБА_9 і з посиланням на свого товариша ОСОБА_8 попросив про допомогу у перетині кордону. В цей же день обвинувачений сказав ОСОБА_9 про те, що він має бути готовий плисти у холодній воді, оскільки переживав, щоб він не потонув від судом. Ціну послуги у 40 тисяч гривень назвав випадково.

Обвинувачений знав дорогу, де безперешкодно їздить багато людей. За його планом він на таксі вдень мав довезти ОСОБА_9 до повороту на Комарівку, звідки останній повинен був дістатися до річки (близько 50 метрів, 20 секунд ходу), а потім плигнути у річку. На думку обвинуваченого, прикордонники б не встигли його перехопити.

День прибуття визначив ОСОБА_9 , а час прибуття (останньою «електричкою») порадив йому обвинувачений, виходячи з особистої обізнаності про те, що саме останню «електричку» прикордонники не перевіряють. Натомість, обвинувачений планував, що ОСОБА_9 зупиниться на ніч у готелі і вже наступного дня вони вирушать у дорогу.

Однак, ОСОБА_9 виявив бажання вирушити одразу і пішки, а не на таксі, мотивуючи це тим, що у нього «крупні» купюри і у таксиста не буде решти. Обвинувачений прийняв ці умови. Вони вирушили до села Неданчичі, потім в сторону села Губичі до повороту на Комарівку. Йшли по ґрунтовій та асфальтованій дорозі повз ліс. Дійшовши до промислової бази, ОСОБА_9 віддав йому 10 тисяч гривень. Обвинувачений пояснював ОСОБА_9 , що після повороту у нього є два варіанти: плисти через річку Крива, після якої буде щось на кшталт острова, а потім - через річку Дніпро до Білорусі, або піднятися вище і одразу плисти через річку Дніпро.

Прибувши на місце призначення ОСОБА_9 запропонував обвинуваченому піти з ним до річки, щоб подивитися на його гідрокостюм, та пішов в бік річки. Обвинувачений був змушений іти за ним, оскільки не отримав решти коштів. Після отримання коштів обвинувачений одразу був затриманий співробітниками прикордонної служби, які переховувались у кущах поряд.

Також у судовому засіданні 13.03.2025 р. обвинувачений висловив щирий жаль з приводу скоєного, зазначивши, що піддався спокусі легких грошей. На сьогодні обвинувачений не має наміру незаконно перетинати кордон, попри таку можливість, оскільки вже бачив наслідки таких дій, яких на момент вчинення злочину не усвідомлював.

Показання обвинуваченого не суперечать фактичним обставинам справи, викладеним у формулюванні обвинувачення, які ним не оспорюються.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На виконання положень вказаної норми суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім частини письмових процесуальних доказів та характеризуючих даних особи обвинуваченого, що узгоджено стороною захисту та обвинувачення, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин у провадженні та суд переконався у добровільності їх позиції. Судом роз`яснено неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні і обвинувачений своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння переправленню особи через державний кордон України порадами та вказівками, вчиненими з корисливих мотивів.

Щодо можливості застосування при визначенні покарання ст. 69 КК України, на застосуванні якої наполягала сторона захисту, суд зважає на таке.

На несправедливість покарання має вказувати істотна (очевидна) диспропорція (порушення рівноваги) між визначеним судом видом та розміром покарання і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх істотних обставин.

Тобто кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, а саме таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості засудженого.

Водночас, кримінальний закон передбачає у виключних випадках можливість застосування положень ст. 69 КК України лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи винного. Підставами призначення більш м`якого покарання є дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин так і особу винного: 1) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; 2) дані, які певним чином характеризують особу винного. При цьому, суд повинен встановити наявність не однієї, а кількох таких обставин та ці обставини повинні істотно знижувати ступінь тяжкості злочину. Одночасно їх наявність впливає і на рівень небезпечності особи винного.

Так суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого.

При цьому, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним (див. наприклад, постанову Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 674/1608/17).

Суд зауважує, що обвинувачений на стадії розгляду справи визнав вину повністю, повідомляв назви сторінок та груп у мережі інтернет, у яких обговорювались питання незаконного перетину державного кордону військовозобов`язаними, повідомляв механізми такого перетину.

За таких обставин, суд визнає в якості пом`якшуючої обставини активне сприяння розкриттю злочину.

Суд зауважує, що щире каяття щодо скоєного та демонстрація такого каяття у ході розгляду справи у вигляді відкритого повідомлення у судовому засіданні способів комунікації між військовозобов`язаними, що планують незаконно перетнути державний кордон, свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину, оскільки обвинувачений усвідомив суспільну небезпеку скоєного злочину, а саме те, що безпосереднім об`єктом цього злочину є суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, що є надзвичайно актуально в умовах війни.

Також судом враховується, що обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за вказаним місцем проживання згідно характеристики управляючої компанії від 14.12.2024 р. не проживає, час від часу навідується перевіряти стан квартири, за інформацією уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання характеризується позитивно.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі із застосуванням статті 69 КК України.

Згідно вимог частини 2 статті 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Таким чином законодавець надав судам дискреційні повноваження щодо застосування або незастосування додаткового покарання у разі застосування частини 1 статті 69 КК України.

З врахуванням обставин справи суд вважає за можливе не застосовувати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

При вирішенні питання про можливість застосування положень ст. 75 КК України у даному кримінальному провадженні суд враховує, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 хоча і демонструє законослухняну поведінку, однак покарання обтяжене використанням умов воєнного стану. При цьому, судом не встановлено додаткових підстав, які були враховані при вирішенні питання про застосування ст. 69 КК України, які б засвідчили можливість виправлення останнього без реального відбування покарання.

З цих мотивів суд відхиляє висновок уповноваженого органу з питань пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів, грошових коштів та документів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, скасувавши, при цьому, накладені арешти.

Строк затримання слід зарахувати у строк відбування покарання.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні слід залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади у Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки та без конфіскації майна.

Зарахувати у строк відбування покарання строк затримання ОСОБА_4 з 01 годин 20 хвилин 24 листопада 2024 року до 28 листопада 2024 року із розрахунку день за день.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25 листопада 2024 року, продовжений ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2025 року, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Заставу після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю.

Скасувати арешти, накладені ухвалами Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2024 року та від 27 листопада 2024 року.

Грошові кошти у розмірі 40000, 00 гривень, а саме: купюри номіналом 1000 гривень з ідентифікаційними номерами: ВС9005687, ВС9005688, ВС9005689, ВС9005690, ВС9005691, ВС9005692, ВС9005693, ВС9005694, ВС9005695, ВС9005696, ВС9005697, ВС9005698, ВС9005699, ВС9005700, ВС9005701, ВС9005702, ВС9005703, ВС9005704, ВС9005705, ВС9005706, ВС9005707, ВС9005708, ВС9005710, ВС9005711, ВС9005712, ВС9005713, ВС9005714, ВС9005715, ВС9005716, ВС9005717, ВС9005718, ВС9005719, ВС9005720, ВС9005721, ВС9005722, ВС9005723, ВС9005724, ВС9005725, ВС9005726, ВС9005727 повернути Державній прикордонній службі України.

Грошові кошти в сумі 27600, 00 гривень, вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 .

Грошові кошти в сумі 400, 00 гривень а саме: одна купюра номіналом 100 гривень з ідентифікаційним номером ЄИ4750529, чотири купюри номіналом 50 гривень з ідентифікаційними номерами: ЕА0074742, АД1519687, АД4247776, ЕД8704672, п`ять купюр номіналом 20 гривень з ідентифікаційними номерами: ЕЕ5544819, АП9566441, ГМ8113315, ГМ2460253, АМ2208738, вилучені під час затримання ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 .

Речові докази:

- тканеві рукавиці в кількості дві штуки, банківську картку акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , USB флешносій марки «Pretce», s/n: 024940, жорсткий диск марки «Seagate», s/n: 5VVYFJ8J, картонну коробку з-під мобільного телефону марки «Motorola ХТ 2255-1», ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , картонну упаковку з-під абонентського номеру приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» НОМЕР_5 , мобільний телeфон марки «Motorola» у силіконовому чохлі, мобільний телефон марки «Ergo» ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 в корпусі чорного кольору повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Nokia G10» в корпусі темно-синього кольору ІМЕІ НОМЕР_8 , ІМЕІ НОМЕР_9 з абонентським номером НОМЕР_10 повернути ОСОБА_6 ;

- зразок спеціальної хімічної речовини та ватний тампон зі зразком спеціальної хімічної речовини, зразки чистих ватних тампонів та тампонів зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_4 , фрагмент тканини - знищити.

Залишити в матеріалах кримінального провадження документи:

- флешносій марки «Kingston 128 GB» з відеозаписом проведення затримання ОСОБА_4 ,

- флешносій марки «MiBrand 16 Gb» з відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ;

- флешносій марки «MiBrand 16 Gb» з відеозаписом проведення огляду місця події на ділянці місцевості поблизу села Неданчичі Чернігівського району Чернігівської області,

- оптичний диск з інформацією до висновку експерту № СЕ-19/125- 24/15902-КТ від 26 грудня 2024 року,

- оптичний диск CD-R з копією інформації, отриманою в результаті тимчасового доступ до речей і документів, які перебувають у володінні акціонерного товариства «Приватбанк»;

- оптичний диск CD-R з копією інформації, отриманою в результаті тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні приватного акціонерного товариства «Київстар»,

- оптичний диск CD-R з копією інформації, отриманою в результаті тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»,

- карту пам`яті, інвентарний № 07/936т, від 01 листопада 2024 року, з результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду № 4677нт від 31 жовтня 2024 року,

- карту пам`яті, інвентарний № 07/938т від 01 листопада 2024 року та оптичний диск, інвентарний № 07/8 15т від 25 лютого 2023 року з результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду № 4677нт від 31 жовтня 2024 року,

- оптичний диск, інвентарний № 35т, від 01 листопада 2024 року та оптичний диск, інвентарний № 36т, від 01 листопада 2024 року з результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду № 4678нт від 31 жовтня 2024 року,

- оптичний диск, інвентарний № 37т, від 01 листопада 2024 року з результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду № 4678нт від 31 жовтня 2024 року,

- карту пам`яті, інвентарний № 07/739т, від 01 листопада 2024 року та оптичний диск 07/816т від 25 лютого 2023 року з результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду № 4678нт від 31 жовтня 2024 року,

- карту пам`яті, інвентарний № 07/1030т від 17 грудня 2024 року з результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду № 4678нт від 31 жовтня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_11 , без зареєстрованого місця проживання, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, комп`ютерно-технічної експертизи у загальному розмірі 9948, 75 гривень (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень 75 копійок).

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1