Справа № 227/2119/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000167 від 02.04.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Білозерське, м. Добропілля Донецької області, із середньою спеціальною освітою, яка перебуває у цивільному шлюбі, не маючої на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не офіційно працюючої поваром у кафе «Піца», раніше не судимої,-

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 2797/0/15-24 від 24.09.2024 з 07.10.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями кримінальне провадження №0000167 від 02.04.2024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 362 КК Українипередане в провадження судді 25.12.2024.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинила умисні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

21.03.2024 приблизно об 11:00 годині, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , під час виконання своїх професійних обов`язків на посаді молодшої сестри КНП «Добропільська ЛІЛ», здійснюючи догляд за хворими, в тому числі за потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала від останнього належну йому банківську картку банку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яку потерпілий добровільно передав ОСОБА_3 , повідомивши при цьому PIN-код від своєї банківської картки, для безготівкового розрахунку в торгівельній організації під час придбання води, на його прохання.

Того ж дня, тобто 21.03.2024, близько 12:00 години, точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні кофейні, виник злочинний умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів з банківської картки банку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізували свій злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 21.03.2024 приблизно о 12:58 годині прибула до банкомату банку AT «Ощадбанк», що розташований у ТЦ «Добропілля» за адресою: Донецька область, Покровський район. м. Добропілля, мікрорайон Молодіжний, 30А, де, з метою несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань і суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, без дозволу власника, вставила банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_1 в банкомат, ввела заздалегідь відомий їй PIN-код та сформувала заявку від імені потерпілого на зняття грошових коштів із банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого у банку AT «Ощадбанк».

У свою чергу, система банкомату, сприймаючи дану операцію, як операцію проведену потерпілим ОСОБА_6 , того ж дня, тобто 21.03.2024, о 12:59 годині ОСОБА_3 видала через банкомат банку AT «Ощадбанк», що розташований у ТЦ «Добропілля» за адресою: м. Добропілля, м-н Молодіжний, 30А, який згідно із Законами України «Про платіжні послуги», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», є інформаційною (автоматизованою) системою, грошові кошти в сумі 10000 гривень, у результаті чого ОСОБА_3 здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденими грошовими коштами в сумі 10000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_6 , на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 10000 гривень.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 25.03.2024 приблизно о 22:10 годині, точного часу не встановлено, знаходячись на своєму робочому місці у КНП «Добропільська ЛІЛ», розташованого за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Гагаріна 3, попросила у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон, здійснити телефонний дзвінок, на що останній погодився та передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон.

Отримавши телефон потерпілого, ОСОБА_3 побачила, що у мобільному телефоні встановлено додаток мобільного банкінгу «Ощад - 24», який згідно із положеннями Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є електронним платіжним засобом, та, відповідно до положень Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», є інформаційною (автоматизованою) системою.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчиненого повторно, а саме мобільного банкінгу «Ощад-24», з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчиненого повторно, а саме мобільного банкінгу «Ощад-24» татаємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 25.03.2024 в нічний час доби, більш точний час встановити не виявилось можливим, перебуваючи в КНП «Добропільської ЛІЛ», яке розташовано за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Гагаріна, 3, не маючи на те дозволу від ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на отримання грошових коштів, які перебували у власності потерпілого ОСОБА_6 , знаючи пароль від мобільного банкінгу «Ощад-24», таким чином отримавши доступ до особистого кабінету користувача ОСОБА_6 мобільного банкінгу «Ощадбанк», та маючи можливість розпоряджатись коштами та функціями банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , за яким закріплена банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , того ж дня, тобто 25.03.2024, о 22:20 годині ОСОБА_3 , впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань і суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу з банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , за яким закріплена банківська картка банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , перерахувала на особистий рахунок АТ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 1000 гривень, після чого повернула мобільний телефон ОСОБА_6 , не повідомивши останнього про вчинені дії.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденими грошовими коштами в сумі 1000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_6 , на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1000 гривень.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 також кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, в умовах воєнного стану.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 361 КК України, як такі, що виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 361 КК України, як такі, що виразилися у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинені повторно.

В судовому засіданні сторона обвинувачення просила кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом вчинення ОСОБА_3 крадіжки від 25.03.2024, шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи,закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння за вчинення злочинів проти власності внаслідок вчинення яких заподіяно шкоду менше ніж 3028,00 гривень, так як Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 не заперечували проти клопотання прокурора та просили закрити кримінальне за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом вчинення ОСОБА_3 крадіжки від 25.03.2024, шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що вказана підстава для закриття кримінального провадження за епізодом кримінального правопорушення, вчиненого нею 25.03.2024 у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачена ОСОБА_3 має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона не бажає продовжувати судовий розгляд кримінального провадження за вчинення нею епізоду кримінального правопорушення від 25.03.2024, тому просила закрити провадження.

Дослідивши клопотання прокурора, вислухавши думки обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріли обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

З вказаного слідує, що розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, що становило 302,80 гривень збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 гривень, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 гривень.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Судом встановлено, що на момент розгляду даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, втратив чинність Закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у зв`язку з тим, що Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Як убачається з обвинувального акту, протиправними діями, які не є триваючими, а окремими злочинами, 25.03.2024 ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 , шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи,заподіяно шкоду загальною вартістю 1000 гривень, тобто встановлена органом досудового розслідування заподіяна шкода шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системипотерпілому ОСОБА_6 обвинуваченою ОСОБА_3 не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 3028,00 гривень.

Відповідно до положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України слідує, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене прокурором клопотання про закриття провадження на підставі вищезазначеної статті КПК України, тим самим надала свою згоду на закриття кримінального провадження № 0000167 від 02.04.2024 за скоєння нею епізоду крадіжки майна шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, а саме:грошових коштів, належних потерпілому ОСОБА_6 , 25.03.2024.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України в частині скоєної нею епізоду від 25.03.2024, а саме: крадіжки майна шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, а саме:грошових коштів, належних потерпілому ОСОБА_6 , підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 479-2 КПК України, ст.ст. 3-5 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 02.04.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України від 25.03.2024 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ (постанова слідчого від 16.05.2024):

- CD-R диск з інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху коштів за банківською картою № НОМЕР_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений о 15:30 годині 22.01.2025.

Суддя: ОСОБА_1

22.01.2025