Справа № 369/3352/25
Провадження № 1-кс/369/738/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001465 від 13 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

25 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001465 від 13 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на території Бучанського району Київської області, у період часу з червня 2024 року по теперішній час група осіб, діючи за попередньою змовою, маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин, систематично забезпечували заняття проституцією повіями, а саме надання останніми платних послуг сексуального характеру шляхом рекламування їх послуг та звідництва в інтернет мережі, з метою отримання доходу від незаконної діяльності сутенерства.

19 лютого 2025 року у період часу з 00 год. 29 хв. по 00 год. 35 хв., на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду № 369/1536/25 від 28 січня 2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Мішуги, 2, проведено обшук автомобіля марки «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 , VIN-код ( НОМЕР_2 ) , у ході якого було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 , VIN-код ( НОМЕР_2 ), який опломбовано;

- один комплект ключів до автомобіля марки «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , поміщено до спец пакету № PSP 2200762.

Вказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі вище наведеного, слідчий просив слідчого суддю накласти арешт на у кримінальному провадженні № 0001465 від 13 червня 2024 року на майно, а саме:

- автомобіль марки «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 , VIN-код ( НОМЕР_2 ), який опломбовано;

- один комплект ключів до автомобіля марки «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , поміщено до спец пакету № PSP 2200762, яке вилучено 19.02.2025 в період часу з 00 год. 29 хв. по 00 год. 35 хв., у ході проведення обшуку автомобіля марки «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 , VIN-код ( НОМЕР_2 ), за адресою: м. Київ, вул. Мішуги, 2.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.Просив клопотання розглядати без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна.

Фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1)підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим в клопотанні не обґрунтовано необхідність накладення арешту на вказане майно, а також яке доказове значення матиме вищевказане майно у вказаному кримінальному провадженні.

Так, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2025 року у справі № 369/1536/25 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 , VIN-код ( НОМЕР_2 ), власником якого є ОСОБА_5 , з метою виявити та вилучити речі (предмети), документи, які безпосередньо пов`язані з учиненням даного кримінального правопорушення та являються процесуальними джерелами доказів злочинної діяльності, зокрема: носії інформації (комп`ютерна техніка, флеш-накопичувачі, мережеве та серверне обладнання, зовнішні та внутрішні жорсткі диски та інші носії інформації), мобільні телефони, зошити, блокноти, чернетки із записами, банківські картки, документи щодо відкриття банківських рахунків, інша документація щодо незаконної діяльності, пов`язаної із забезпеченням зайняття проституцією іншими особами, грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаної вище протиправної діяльності та які мають значення для подальшого досудового розслідування.

Водночас, сам транспортний засіб «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 , VIN-код ( НОМЕР_2 ), дозвіл на проведення обшуку якого надано ухвалою слідчого судді, з метою виявити та вилучити певні речі (предмети) та документи, не належить до переліку речей, на вилучення яких надано дозвіл слідчим суддею.

Окрім того, слідчий у клопотанні не навів жодного обґрунтування з приводу того, яке значення як речовий доказ має вказаний транспортний засіб, а обмежився лише посиланням на ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не надано доказів, того, яке значення як речовий доказ має транспортний засіб «Land Rover Range Rover Sport» н.з. НОМЕР_1 , VIN-код ( НОМЕР_2 ), який був вилучений під час проведення бшуку19 лютого 2025 року у період часу з 00 год. 29 хв. по 00 год. 35 хв., на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду № 369/1536/25 від 28 січня 2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Мішуги, 2, а відтак і не довів необхідність такого арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001465 від 13 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1