Справа № 592/1814/25
Провадження № 1-в/592/124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, в режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Сумська виправна колонія» (№116) клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у порядку ст. 82 КК України,

встановив:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_4 із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у порядку ст. 82 КК України.

Зазначає, що він засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2023 року, частину покарання вже відбув, а саме, станом на дату звернення до суду відбув більше 8 місяців, тобто 2/3 строку покарання, призначеного судом, у зв`язку з чим вважає за можливе замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у порядку ст. 82 КК України.

Для повного та всебічного розгляду клопотання, судом було витребувано з ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» додаткові матеріали (особову справу) задля можливості перевірити посилання засудженого на виправлення та можливість застосування до нього заохочувальної норми.

У судовому засіданні засуджений просив задовольнити подане ним клопотання та замінити не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання, вважала її такою, що підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 №2, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, головною передумовою для заміни невідутої частини покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність заміни невдбутої частини строку покарання визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Судом в судовому засіданні було досліджено письмові докази, а саме особову справу на ім`я засудженого ОСОБА_4 з якої встановлено наступне.

Так, вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2023 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КПК України у вигляді позбавлення волі строком на 1/один/ рік, задоволено цивільний позов, стягнено моральну шкоду у розмірі 30000 грн. (а.с.1).

Згідно протоколу затримання від 20.05.2024 року, ОСОБА_4 затримано 20.05.2024 року; З вимоги ДІТ МВС України УІАЗ ГУННП у Сумській області (а.с. 17) ОСОБА_4 неодноразово засуджений.

Згідно характеристики на засудженого від 03.10.2024 року (а.с.43-44) засуджений ОСОБА_5 в установі працевлаштований згідно ст. 118 КВК України. До заходів, що сприяють ставленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться байдуже, на даний час у засудженого спостерігаються ознаки поведінки, які можуть спричинити правопорушення, та можуть сприяти поверненню до протиправної поведінки. Згідно висновку вказаної характеристики засуджений ОСОБА_4 не стає на шлях виправлення. З довідки про заохочення та стягнення від 03.10.2024 року (а.с.45) вбачається, що засуджений ОСОБА_4 станом на вказану дату заохочень та стягнень не мав.

З витягів із протоколів засідання комісії установи про розгляд матеріалів про застосування ст. 82 КК України вбачається, що засудженому ОСОБА_4 відмовлялося в направленні матеріалів до суду для заміни покарання в порядку ст. 82 КК України (а.с.47).

З характеристики на засудженого від 28.11.2024 року, від 23.01.2025 року (а.с.49-50) вбачається, що на думку адміністрації установи засудженому ОСОБА_4 недоцільно заміняти невідбуту частину покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

З довідки про заохочення та стягнення від 28.11.2024 року (а.с.51) вбачається, що засуджений ОСОБА_4 заохочень та стягнень станом на вказану дату не мав.

З постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 20.12.2024 року, та відповідної довідки вбачається, що засуджений ОСОБА_4 має стягнення у вигляді попередження (а.с.55-56, 90)

З подання про застосування до засудженого заходу заохочення (а.с.94) вбачається, що засуджений ОСОБА_4 має одне заохочення. З матеріалів особової справи не вбачається, а також не надано самим засудженим ОСОБА_4 будь-яких відомостей, що ним вживалося заходи щодо відшкодування цивільного позову за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2023 року

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність стійкої позитивної динаміки, також, матеріали особової справи свідчать про те, що він заходи соціально-виховної роботи на постійній основі не проходив, не завжди дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. У програмах диференційованого виховного впливу та заходах соціально-виховного характеру на постійній участі не брав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у порядку ст. 82 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде викладено і оголошено 17.04.2025.

Суддя ОСОБА_1