Справа № 671/140/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2025 року м. Волочиськ
Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.
Як зазначено в клопотанні, 20.01.2025 року о 12 год. 30 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Хмельницька область Хмельницький район селище Теофіполь вул. Заводська працівниками з РПП СПД №1 ВП №2 ХРУП було зупинено автомобіль марки Богдан моделі 211010 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 07.08.2024 року, що набрала законної сили, позбавлений права керування транспортних засобів на строк один рік, всупереч рішенню суду продовжує керувати транспортним засобом.
20.01.2025 року на ділянці неподалік будинку №24 по вул. Заводській в селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено: - автомобіль марки Богдан модель 211010, 2013 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю Хмельницької області, Хмельницького району, Антонінської ТГ, с. Ледянка, який вилучено та поміщено на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів СПД №1 ВП №2 ХРУП; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 6844 03.01.2014 на ім`я ОСОБА_5 , жителя Хмельницької області, Хмельницького району (колишнього Красилівського р-ну), с. Ледянка, яке поміщено до сейф-пакету НПУ №CRI 1208636, в такий спосіб вилучено до ВП №2 ХРУП.
Слідчий зазначає, що у даному кримінальному провадженні виникла виняткова необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, яке у встановленому законом порядку визнане речовим доказом у кримінальному провадженні. Накладення арешту на вказане вище майно має істотне значення для цього кримінального провадження і полягає в тому, що це забезпечить наявність у матеріалах цього кримінального провадження важливих речових доказів, отримання яких є необхідним для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин у даному кримінальному провадженні.
Слідчий вказує, що з метою збереження речових доказів, недопущення подальшого їх приховування, пошкодження, використання, перероблення та відчуження, що може негативно вплинути на подальший хід розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на: -автомобіль марки Богдан модель 211010, 2013 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , який вилучено та поміщено на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів СПД №1 ВП №2 ХРУП; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 6844 03.01.2014 на ім`я ОСОБА_5 , яке поміщено до сейф-пакету НПУ №CRI 1208636, в такий спосіб вилучено до ВП №2 ХРУП.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності у зв`язку неможливістю залишення місця постійного несення служби в умовах воєнного стану, клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.
Розглянувши подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, вилучене майно, на яке просить накласти арешт слідчий та яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, визнано речовими доказами.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їй знищення, пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вилучене майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи принципи розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд вважає, що необхідно накласти арешт на майно шляхом заборони його власнику відчужувати, розпоряджатись і користуватись зазначеним майном.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя: