н/п 1-кс/490/1379/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1757/25
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

20 березня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором,про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000123 від 03.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить на праві спільної сумісної власності підозрюваній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: земельну ділянку площею (га) 0.0607, кадастровий номер :05:001:1571, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Великокардашинська с/рада, розмір частки 1/1 та трикімнатну квартиру, за адресою АДРЕСА_1 , з метою його конфіскації як виду покарання.

Клопотання мотивує тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.09.2023, невстановленими досудовим розслідуванням представниками окупаційної адміністрації держави-агресора «Военно-гражданской администрации Херсонской области» (мовою оригіналу) та представниками «Службы занятости населения Херсонской области» (мовою оригіналу), створено незаконний орган так зване «Государственное казенное учреждение Херсонской области «Центр занятости населения Херсонской области»», з юридичною адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, 7а, (податковий номер згідно законодавства рф ) основним напрямком діяльності якого визначено «Деятельность агенств по подбору персонала» (мовою оригіналу).

Так, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Скадовськ, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.09.2023, прийняла пропозицію від невстановлених під час слідства осіб із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняла керівну посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій так званого «директора «Центру зайнятості населення «Государственное казенное учреждение Херсонской области «Центр занятости населения Херсонской области» (мовою оригіналу), з юридичною адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, 7а, та місцем фактичного розташування на тимчасово окупованій території Херсонської області м. Скадовськ (більш точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено).

В подальшому, 14.022025 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Вказує, що земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а квартира набута ОСОБА_5 за час шлюбу із ОСОБА_4 , а отже належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

А тому з метою вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111?1 ККУкраїни, згідно санкції якої до майна підозрюваної може бути застосована конфіскація майна, в порядку вимог ст.131, п.3 ч.2 ст.170 КПК України звернулись до суду з відповідним клопотанням, яке просять задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Зазначив, про необхідність розгляду справи без повідомлення власника майна, на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, а також за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно з ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 03.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

№ 416079786 від 03.03.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею (га) 0.0607, кадастровий номер :05:001:1571, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Великокардашинська с/рада, розмір частки 1/1.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням виниклої в межах досудового розслідування кримінального провадження необхідності щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомленопро підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, згідно санкції якого до майна підозрюваної може бути застосована конфіскація майна, то суд вважає обґрунтованими покликання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити наклавши арешт на земельну ділянку площею (га) 0.0607, кадастровий номер :05:001:1571, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Великокардашинська с/рада.

Відмовляючи в накладенні арешту на трикімнатну квартиру, за адресою АДРЕСА_1 , суд виходив з наступного.

Згідно ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Однак, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , якому на праві приватної спільної часткової власності належить квартира, про підозру не повідомлено, він не є обвинуваченим та щодо нього не здійснюється досудове розслідування.

При цьому слідчий суддя наголошує, що Сімейним кодексом України визначено, що деяке майно, право власності на яке набуто одним з подружжя під час шлюбу, є особистою власністю такої особи та, відповідно, не підлягає поділу.

Згідно ч.1 ст.57 Сімейного Кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам собою факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя, вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18.

Аналізуючи вищенаведене можна дійти висновку, що не все майно яке набуте у шлюбі є спільної сумісної власності подружжя. Інших доказів органом досудового розслідування не надано.

Поданими матеріалами кримінального провадження не доведено, що квартира, на яку просять накласти арешт та відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , є спільної сумісної власності з ОСОБА_4 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та стосовно якої здійснюються заходи забезпечення кримінального провадження.

Більше того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що вказана квартира належить ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування, що згідно Сімейного кодексу України, є особистою приватною власністю ОСОБА_5 та не може бути об`єктом права спільної сумісної власності, а тому не підлягає поділу.

Крім того, ч.2 ст.64-2 КК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Проте, як вже зазначалось, у вказаному кримінальному провадженні про підозру ОСОБА_5 не повідомлено та щодо нього не здійснюється досудове розслідування, а тому вказане клопотання мало бути подане прокурором, а не слідчим за погодженням з прокурором.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, зокрема те, що слідчим належним чином не доведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту на вказане майно, а тому у даній частині клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку площею (га) 0.0607, кадастровий номер :05:001:1571, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Великокардашинська с/рада, розмір частки 1/1, з метою його конфіскації як виду покарання.

В решті клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1