Справа № 489/2168/25
Провадження № 1-кс/489/617/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

07 квітня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 ,

встановила:

27.03.2025 до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого від 15.03.2025 у кримінальному провадженні №0002399 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвалою від 03.04.2025 суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід, обґрунтовуючи його тим, що заявниця вказує про вчинення суддею Новодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5 злочину по відношенню до неї. Дане твердження є предметом розслідування вказаного кримінального провадження. З суддею Новодеського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 головуючий перебуває у неформальних, дружніх відносинах.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід від розгляду скарги.

Від ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд заяви про самовідвід за її відсутності. Скаржник просила задовольнити заяву та відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду її скарги, посилаючись на обставини, викладені в ухвалі від 03.04.2025. Додаткові обґрунтування позиції скаржника надійшли також 07.04.2025.

Слідчий у судове засідання не прибув, своєї позиції письмово не виклав.

Суддя ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви про самовідвід повідомлявся.

Заслухавши скаржника, дослідивши ухвалу про самовідвід, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

На підставі ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, справа «Білуха проти України») наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Розглядаючи заяву про самовідвід, суд враховує, що підставою для його заявлення є неформальні дружні відносини із суддею, законність дій якої розслідується у кримінальному провадженні.

Суб`єктивна неупередженість стосується особистих переконань та поведінки самого судді. Як правило, наявність суб`єктивної неупередженості презюмується доти, доки не буде доведено зворотне. Це означає, що якщо немає явних доказів упередженості судді (наприклад, особистої ворожості до однієї зі сторін), його суб`єктивна неупередженість вважається наявною (п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Цулукідзе і Русулашвілі проти Грузії» (скарги №44681/21 та 17256/22)).

Обставин суб`єктивної упередженості слідчого судді ОСОБА_3 у заяві про самовідвід не наведено.

Однак у більшості випадків ЄСПЛ концентрується на об`єктивній неупередженості, яка пов`язана не лише з поведінкою судді, а й з тим, як судовий процес сприймається зовнішніми спостерігачами. Важливо враховувати не лише реальні факти, а й те, як процес виглядає для сторін і громадськості. Судовий розгляд має бути не лише неупередженим, але й виглядати таким для всіх учасників.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів», незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах стороннього спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 1.6. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя виявляє та підтримує високі стандарти поведінки суддів з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, що має першочергове значення для підтримки незалежності судових органів.

Згідно з п. 2.5. Бангалорських принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладені в ухвалі слідчого судді ОСОБА_3 обставини, у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді у вказаному кримінальному провадженні. Зазначене є підставою для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 370, 372 КПК України, суд

постановила:

Заяву слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити та відвести його від розгляду скарги у кримінальному провадженні №0002399 від 11.10.2024 (справа №489/2168/25 (1-кс/489/587/25)).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1