Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/356/25
Провадження № 1-в/279/59/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Івашкевич О. Г., із секретарем Маковською Д.О., розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку до вимог чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ :

16.01.2025 року до суду надійшло клопотання (заява) ОСОБА_1 про приведення вироків, ухвалених відносно нього, у відповідність до чинного законодавства у зв`язку з втратою чинності (декриміналізацією) закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння за ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Розгляд клопотання, призначений на 14:30 годин 24 січня 2025 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді відкладений на 14:30 годин 10 лютого 2025 року.

Представник установи в судове засідання не прибув, направив на запит суду інформацію про відбування покарання засудженим з копіями вироків суду, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином, що підтверджено розпискою у повідомленні про виклик . Клопотань про відкладення розгляду до суду не надходило.

Відповідно до ст.539 КПК України неявка учасників, які належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає клопотання засудженого за їх відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши зміст поданого клопотання, з урахуванням наданих документів ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)», суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

У силу ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 за ч. 1 ст. 51 КУпАП та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 цієї статті.

Отже правопорушення є адміністративним лише у тому разі, якщо особа вчинила крадіжку, шахрайство, привласнення або розтрату на загальну суму, яка не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Частиною 2 ст.4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 06.06.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Богунського районного суду м.Житомира від 27.04.2018 року у виді 4 років позбавлення волі та остаточно до відбуття призначити 4 роки позбавлення волі.

Згідно з цим вироком ОСОБА_1 14.03.2016 року вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_2 на загальну суму 9500,00 грн.

Оскільки розмір крадіжки станом на 14.03.2016 року перевищує 2 розміри неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2016 року -1378,00 грн (ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з урахуванням положень Податкового кодексу України), то кримінальна протиправність та покарання за це діяння не виключається.

Також згідно з вироком Богунського районного суду м.Житомира від 26.08.2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України при сукупності вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 06.06.2019 , ухвали від 17.05.2021 Уманського районного суду Черкаської області , визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

За останнім вироком ОСОБА_1 27.06.2022 року вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_3 на загальну суму 27544,08 грн. Оскільки розмір крадіжки станом на 27.06.2022 перевищує 2 розміри неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2022 року -2481,00 грн (ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням положень Податкового кодексу України), то кримінальна протиправність та покарання за це діяння не виключається.

За таких обставин клопотання (заява) ОСОБА_1 про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка тримається під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити засудженому, прокурору, установі виконання покарань.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ