20.12.2024 Справа № 363/2506/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000011 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця м. Лозова, Харківської області, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, працюючого різноробочим, проживаючого у АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

06.12.2023 року в денний час ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, знаходячись на території земельної ділянки кадастровий номер :32:017:6035 та будівельного вагончика по вул. Шолуденка в с. Лебедівка Вишгородського району, шляхом вільного доступу, таємно викрав електроінструменти, які належать потерпілому ОСОБА_6 , а саме: електрорубанок Dnipro-M PL-82 № 81013000TMC7, вартістю 2589,30 грн.; циркулярну пилу Dnipro-M CS-185LX 16848000WHE0, вартістю 2973,60 грн.; шліфмашину кутову Dnipro-M GL-0ZSI9, вартістю 2379,30 грн.; перфоратор бочковий Dnipro-MBH-0ZDE7, вартістю 1539,30 грн.; бензопилу Dnipro-M DSG-45Н, вартістю 4044, 60 грн.; торцювальну пилку «Metabo» KGS216M, вартістю 6497,40 грн.; а всього на загальну суму 20 023, 50 грн., з яким місце події покинув та розпорядився викраденим на власний розсуд.

У суді обвинувачений ОСОБА_7 , повністю визнаючи вину, показав, що за вставлених у справі обставин 06.12.2023 року під час виконання будівельних робіт на земельній ділянці потерпілого по вул. Шолуденка в .с Лебедівка, без відома останнього таємно вилучив вказані електроінструменти, які приніс за місцем свого проживання, певний час ними користувався в побуті, а потім здав ломбард за винагороду. Завдану потерпілому шкоду відшкодував у повному обсязі шляхом добровільного виконання замовлених робіт у територіальній громаді села.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також найменуванням, переліком та вартістю викраденого майна погодився, щиро покаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, який будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників справи визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого ним тяжкого злочину, обсяг і вартість викраденого майна, дані про особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується задовільно, скарг не має, працює різноробочим, утримує трьох неповнолітніх дітей, з якими проживає, одружений, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на підставі ст. 89 КК України несудимий, а також враховує досудову доповідь центру пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, який має середній рівень небезпеки.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого передбачених ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а його виправлення, з огляду на викладене вище можливим без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Речові докази по справі: електрорубанок Dnipro-M PL-82 № 81013000TMC7; циркулярну пилу Dnipro-M CS-185LX 16848000WHE0; шліфмашину кутову Dnipro-M GL-0ZSI9; перфоратор бочковий Dnipro-MBH-0ZDE7; бензопилу Dnipro-M DSG-45Н; торцювальну пилку «Metabo» KGS216M, залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: