У Х В А Л А

27 грудня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 22.12.2024 року.

Скаргу мотивує тим, що 22.12.2024 року ним було скеровано на електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву про вчинення посадовими особами ВП № 3 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області та Сколівського відділу державної виконавчої служби кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 365, 366, 367, 396 КК України. Станом на день подання скарги відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та його не повідомлено про результати розгляду заяви. Зазначена бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, на думку скаржника суперечить положенням ч.1 ст.214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з цим, скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові та просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені в його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 22.12.2024 року, відповідно до вимог ст.60 КПК України видати скаржнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаржник в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Разом з тим, 27.12.2024 року подав слідчому судді клопотання про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі.

Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу у відсутності скаржника.

Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду скарги. Разом з тим, слідчий ОСОБА_4 27.12.2024 року скерував на адресу суду письмові заперечення на скаргу та інформацію щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_3 від 22.12.2024 року. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу без участі уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, вказаний у вищеназваній статті процесуальний строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії чи допущення бездіяльності. При оскарженні дії чи бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим, дізнавачем або прокурором відповідної дії.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 22.12.2024 року скерував на електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові заяву про вчинення посадовими особами ВП № 3 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області та Сколівського відділу державної виконавчої служби кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 365, 366, 367, 396 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Такий обов`язок слідчого, дізнавача і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається із змісту листа старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 26.12.2024 року, останній зазначає, що заяву ОСОБА_3 від 22.12.2024 року щодо можливих протиправних дій працівників поліції, скеровано для проведення службової перевірки до Львівського управління ДВБ НП України. У разі встановлення достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення, підслідного ДБР згідно ч.4 ст.216 КПК України, необхідно проінформувати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові. Дана відповідь також скерована заявнику ОСОБА_3 .

Разом з тим, із змісту заяви ОСОБА_3 не вбачається не лише об`єктивних, а й будь-яких даних, які могли б свідчити про вчинення посадовими особами, зазначеними у заяві, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 365, 366, 367, 396 КК України.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення від 22.12.2024 року, заявником не зазначено об`єктивних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними у заяві особами кримінально-караних діянь та не надано жодних доказів на підтвердження такого.

Тому, відсутні правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення посадовими особами ВП № 3 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області та Сколівського відділу державної виконавчої служби кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 365, 366, 367, 396 КК України.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки дана заява не містить конкретних фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст.ст.107, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1