Справа № 390/491/20
Провадження № 1-кп/390/48/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження за № 0000164 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каражал, Джезказганської області, Казахстан, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

-01.11.2019 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває вказане кримінальне провадження. Згідно обвинувального акту: 15.02.2020 близько 00.00 год ОСОБА_5 , перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з подвір`я вищезазначеного домоволодіння три секції металевого паркану, який слугував огородженням домоволодіння, вартістю 540,00 грн. Крім того 22.02.2020 близько 23.00 год ОСОБА_5 , перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з подвір`я вищезазначеного домоволодіння шість металевих стовпчиків, які слугували кріпленням паркану, вартістю 675,00 грн. Крім того 01.03.2020 близько 23.30 год ОСОБА_5 , перебуваючи біля домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з подвір`я вищезазначеного домоволодіння три секції металевого паркану, який слугував огородженням домоволодіння, вартістю 540,00 грн.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття відносно ОСОБА_5 кримінального провадження за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із декриміналізацією.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 2684 грн станом на 2023) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила наступний висновок у Постанові від 07.10.2024 щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки «Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, суд приймає до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.» Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Внесені зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі тому, що скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально карною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

На час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому діяння у 2020 році, мінімальна сума вартості викрадення чужого майна, як ознаки злочину, передбаченого ст. 185 КК України, повинна становити не менше 2102 грн.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 15.02.2020, 22.02.2020 та 01.03.2020 викрав майно на загальну суму 1755 грн.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінального провадження не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 у справі № 591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що з 09.08.2024 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке ставляться у провину ОСОБА_5 у 2020 році, та останній не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього відповідній частині обвинувачення у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 ч.2 ст.185 КК України на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Питання щодо речових доказів по справі вирішуються відповідно до ст.100 КПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.284 - 286, 369-372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження ОСОБА_5 у зв`язку із декриміналізацією - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000164за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази по справі: 5 металевих частин від паркану зеленого кольору, які передані потерпілому ОСОБА_6 під розписку, - залишити в його розпорядженні.

Копію ухвали направити до відділення поліції №2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 628,04 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1