Справа № 597/1944/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р.

місто Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2024 року за №0000168, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, адвокатом, нотаріусом та депутатом не являється, одруженого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 29.11.2024 близько 21:00 год, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт з дружиною ОСОБА_5 . В ході конфлікту ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», наніс три удари кулаком правої руки в область лівої сторони грудей ОСОБА_5 , чим спричинив останній фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення фізичного болю, наніс два удари кулаком правої руки в область лівої сторони голови ОСОБА_5 , чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно завдав побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 126 КК України.

З огляду на позицію сторін, відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити його характеризуючі дані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України визнав повністю. Суду показав, що 29.11.2024 близько 21:00 год, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт з дружиною ОСОБА_5 . В ході конфлікту наніс три удари кулаком правої руки в область лівої сторони грудей ОСОБА_5 та два удари кулаком правої руки в область лівої сторони голови ОСОБА_5 . Просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті, щодо призначення обвинуваченому покарання покладається на думку суду.

Прокурор просить суд призначити обвинуваченому міру покарання в межах санкції частини 1 статті 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт спричинення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою молодого віку та позитивно характеризується за місцем проживання, в силу ст.89 КК України не судимий.

Також, суд враховує позицію прокурора, висловлену ним у судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка його обтяжує , а також зваживши на приписи статті 52 КК України суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 126 КК України у виді штрафу в дохід держави.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України до обвинуваченого не може бути застосовано відбуття покарання з іспитовим строком.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Заліщицький районний суд Тернопільської області,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6