Номер провадження: 11-сс/813/710/25
Справа № 947/1296/25 1-кс/947/3882/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001153, внесеного до ЄРДР 12 вересня 2024 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотанняслідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 17 травня 2025 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 1652 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 002 256 ( п`ять мільйонів дві тисячі двісті п`ятдесят шість ) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжують існувати, тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, постановленою за неповного з`ясування обставин справи та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, з наступних підстав:

- при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не прийняв до уваги, той факт, що прокурором не надано жодного доказу, того, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. У свою чергу, підозрюваний демонструє належну процесуальну поведінку;

- слідчий суддя залишив поза увагою, що ОСОБА_10 одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, здійснює догляд за матір`ю, якій 78 років та яка є інвалідом 2 групи (безстроково) та у нього не має відповідних доходів та заощаджень, які дозволили б йому внести заставу та вийти з-під варти;

- при визначенні заздалегідь непомірного розміру застави не додано жодного доказу, які б могли переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, що такий розмір застави є помірним для підозрюваного. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Довідка Форма ОК-5), у ОСОБА_10 навіть близько не має такого доходу, який дозволив би йому сплатити таку велику суму застави. Крім того, звертає увагу, що іншим підозрюваним було встановлено зовсім інші розміри застави.

Посилаючись на викладене захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або засотувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні захисники підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, просили задовольнити у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до клопотання у проваджені СУ ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001153 від 12 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 30 січня 2025 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31 січня 2025 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року, до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 березня 2025 року, включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 2643 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 8 003 004 ( вісім мільйонів три тисячі чотири) гривень.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до чотирьох місяців, тобто до 22 травня 2025 року.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено строк тримання ОСОБА_10 під вартою до 17 травня 2025 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 1652 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 002 256 ( п`ять мільйонів дві тисячі двісті п`ятдесят шість) гривень.

Згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті (виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою) виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Під час надання оцінки висновкам слідчого судді апеляційний суд виходить із того, що цій стадії суд не може надавати іншу оцінку тому чи наявна обґрунтована підозра, якщо на момент апеляційного перегляду не надано нових доказів, які не подавалися раніше, чи не змінилися обставини, котрі мали місце на момент прийняття первісного рішення про застосування запобіжного заходу, оскільки в протилежному випадку вказане по суті буде повторним переглядом первісного рішення про застосування запобіжного заходу, що суперечить принципу поваги до остаточного судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відхиляючи доводи захисту щодо відсутність в діях підозрюваного складу інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів звертає увагу, що на цьому етапі при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд надає оцінку доказам лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, апеляційний суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір слідчим суддею, судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК України), має вплив й на оцінку рівня ймовірності ризику, передбаченого частини 1 статті 177 КПК України (чим більшою є вагомість зібраних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри та чим вищим є рівень її обґрунтованості, тим більшою є вірогідність переховування підозрюваного від правосуддя, і навпаки).

Зазначений стандарт доказування (переконання) колегія суддів використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_10 .

В оскаржуваному рішенні слідчий суддя дійшов висновку, що наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Щодо продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до нетяжкого та тяжкого злочинів, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, тому, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо продовження існування ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Ураховуючи встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею або отриманими у порядку, визначеному ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України). За таких умов, достатньо ймовірний ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вказане не свідчить, що поза всяким сумнівом ОСОБА_10 здійснюватиме відповідні дії. Але наведені факти, котрі підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні у майбутньому, сторона захисту в ході апеляційного перегляду не спростувала.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, однак, у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення. У свою чергу, дії які інкриміновані підозрюваному, є результатом трудомісткого процесу, який складався з високоорганізованих дій. Все це показує неможливість розумної довіри до підозрюваного, настільки, щоб можливо було убезпечити суспільний інтерес у вказаному провадженні від його ушкодження.

Апеляційний суд, погоджується з висновком слідчого судді, що у цій справі наявний виключний випадок та альтернативна застава обґрунтовано визначена у розмірі 1652 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 002 256 ( п`ять мільйонів дві тисячі двісті п`ятдесят шість ) гривень, зважаючи на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , характер та обставини кримінального правопорушення; вид співучасті та роль підозрюваного; спосіб імовірного вчинення злочину; майновий стан підозрюваного, який апеляційний суд вже перевіряв у цілях визначення розміру альтернативної застави (ухвала Одеського апеляційного судувід 27 лютого 2025 року).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, дотримуючись вимог ст.404 КПК України, оцінивши у сукупності доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, а апеляційна скарга захисника не містить переконливих доводів зворотного. У зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001153, внесеного до ЄРДР 12 вересня 2024 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4