Провадження № 1-кп/202/913/2025
УХВАЛА

17 січня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0005711 від 11 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2024 року на підставі постанови Верховного Суду від 21 листопада 2024 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005711 від 11 жовтня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.7 ст.111-1 КК України.

Ухвалою від 16 грудня 2024 року призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши, що він відповідає вимогам КПК України. Також, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, просив суд продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачений, розуміючи тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, з метою уникнення від відповідальності може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду. Разом із цим просив у задоволені клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та змінити його підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем його постійного проживання, оскільки стан здоров`я його підзахисного погіршився.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника. Розгляд справи просив проводити колегією у складі трьох професійних суддів.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що відповідно до Розпорядження голови Верховного Суду від 14.03.2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», дане кримінальне провадження підсудне Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська, угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надходили, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України немає, повернення обвинувального акта з причин не відповідності вимогам КПК України не встановлено, у зв`язку з чим обвинувальний акт необхідно призначити до судового розгляду.

Враховуючи позицію обвинуваченого, розгляд справи проводити колегією у складі трьох професійних суддів.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Згідно матеріалів справи, постановою Верховного Суду від 21 листопада 2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 січня 2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який законом передбачене покарання у тому числі у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України суд також враховує, що обвинувачений зареєстрований у с. Старий Караван Донецької області та проживає в м. Лиман Донецької області, який розташований у значній віддаленості від м.Дніпра та активними бойовими діями у місцевості, наближеній до місця проживання обвинуваченого, зв`язку із чим ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення а також продовжити вчиняти правопорушення у якому він обвинувачується продовжує існувати, оскільки бойові дії на території України ще тривають.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, передбачені ст.176 КПК України, на даній стадії судового розгляду, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченої, суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час дії воєнного стану, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110,315-317,369,371 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська на 12 годину 30 хвилин 24 січня 2025 року.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати колегію у складі трьох професійних суддів.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17 березня 2025 року включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1