ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3407/24 Справа № 209/6064/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000699 від 01 жовтня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз:

- 14 квітня 2022 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та призначено їй покарання: за ч. 1 ст.357 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно з обставинами, встановленими судом, Обвинувачена ОСОБА_7 , ПОВТОРНО, 09.06.2023 приблизно о 09.00 год. з дозволу власника ОСОБА_10 , знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 . В спальній кімнаті вказаної квартири побачила мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9/32», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: ІМЕІ1: НОМЕР_2 , який належить потерпілому. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме належного ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 9/32», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: ІМЕІ1: НОМЕР_2 .

09.06.2023 приблизно о 21.00 год. ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужою майна, діючи умисно, таємно, керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, розуміючи при цьому, що вона діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІX. Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІX. Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІX. Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІX. Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, від 01 травня 2023 року №254/2023, затверджений Законом України від 02 травня 2023 року №3057-1X, та Указом від 26 липня 2023 року №451-2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ), якими строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, - до 15 листопада 2023 року), усвідомлюючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 пішов спати до іншої кімнати таким чином, тимчасово втратив контролі, над своїм майном, таємно викрала з приміщення спальної кімнати зазначеної квартири мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9/32», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: ІМЕІ1: НОМЕР_2 , вартістю 2500 гривні 00 копійок, який належить ОСОБА_10 . Заволодівши викраденим майном та утримуючи його при собі, ОСОБА_7 залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 2500 грн. 00 коп.

Крім того, 29.09.2023, приблизно о 23.34 год. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на зупинці громадського транспорту біля кіоску «Сквозняк», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл. м. Кам`янське, пр. Перемоги, 67, в цей час до нього підійшла раніше йому не знайома ОСОБА_7 , яка попрохала в останнього грошей з метою покупки горілки, на що потерпілий погодився та запропонував розрахуватись за горілку своєю банківською карткою «Приватбанк» № НОМЕР_3 , після чого ОСОБА_7 замовила горілку у кіоску «Сквозняк», а ОСОБА_11 розрахувався своєю банківською карткою, ввівши пін-код у присутності ОСОБА_7 , яка мала реальну можливість запам`ятати вказаний пін-код від банківської картки. Далі, коли ОСОБА_7 , побачила, що ОСОБА_11 поклав банківську картку до кишені одягу, в неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційних документів з корисливих мотивів, а саме означеної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_3 усвідомлюючи те, що вказана банківська карта належить ОСОБА_11 та відповідно до вимог ч.І Закону України «Про інформацію», п,п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, а також усвідомлюючи, що вищезазначена платіжна картка є електронним платіжним засобом у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, ОСОБА_7 перебуваючи у вказаний час в означеному місці, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, а саме з метою подальшого викрадення грошових коштів з рахунку ОСОБА_11 , таємно викрала з кишені ОСОБА_11 офіційний документ - пластикову платіжну картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , рахунок - НОМЕР_4 , яка видана банківською установою АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заволодівши викраденим офіційним документом - банківською карткою ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , місце вчинення кримінального правопорушення залишила.

Також, ПОВТОРНО, 30.09.2023 о 00:29 год. ОСОБА_7 перебувала біля банкомату АТ «Державний Ощадний Банк України», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Миру, 35. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківського рахунку раніше незнайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у

АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із використанням для цього раніше викраденої пластикової банківської картки.

Керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, наявних на банківському рахунку ОСОБА_11 , 30.09.2023 о 00:29 год. ОСОБА_7 перебуваючи біля зазначеного банкомату по вул. Миру, 35 в м.Кам`янське вставила в банкомат банківську картку ОСОБА_11 та ввела раніше відомий їй пін-код від карти, в подальшому діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, таємно, шляхом вільного доступу викрала грошові кошти, належні ОСОБА_11 , шляхом зняття готівкових коштів на загальну суму 6300,00 грн. з банківської картки потерпілого АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_5 , після чого ОСОБА_7 , місце вчинення кримінального правопорушення залишила та в подальшому розпорядилась викраденими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ПОВТОРНО, 30.09.2023 близько о 01:00 годині ОСОБА_7 , перебувала навпроти будинку № 11 по пр. Героїв АТО у м.Кам`янське, Дніпропетровської обл., де почала словесний конфлікт з раніше незнайомим ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час підійшов до останньої та у якого при собі був належний йому мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 12», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який лежав в сумці через плече яка була розстебнута. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 12» належного ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона діє, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, перебуваючи навпроти будинку № 11 по пр. Герої АТО у м. Кам`янське Дніпропетровської області, 30.09.2023 близько о 01:00 годині, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_12 не слідкує за своїм майном, оскільки відволікся на конфлікт, діючи умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи те, що своїми діями вона здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, викрала з кишені сумки ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 12», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , вартість якого становить 6258,60 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 залишила місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, що належить потерпілому ОСОБА_12 та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила останньому майнової шкоди на суму 6258,60 грн.

Крім цього, ПОВТОРНО, 07.10.2023 о 17.30 ОСОБА_7 , перебувала в квартирі АДРЕСА_3 , де вживала алкогольні напої разом із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 помітила в задньому кармані штанів потерпілого ОСОБА_13 належний йому мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9», IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 в цей час у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 9» належного ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона діє, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , 30.09.2023 о 17.30 год., переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_13 відволікся та не слідкує за діями останньої, ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи те, що своїми діями вона здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, викрала з кишені штанів ОСОБА_13 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9», IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , вартість якого становить 3212 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 залишила місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, що належить потерпілому ОСОБА_13 та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила останньому майнової шкоди на суму 3212 грн.

Крім цього, ПОВТОРНО, 20.10.2023 близько 20.00 год., ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував біля торгівельного павільйону "Сквозняк", який розташований за адресою: м. Кам`янське, пр. Перемоги, 67, коли в цей час до нього підійшла раніше йому знайома ОСОБА_7 , з якою останній почав розпивати спиртні напої. В ході вживання алкоголю ОСОБА_14 зателефонували на належний йому мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9», IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , після розмови по мобільному телефону ОСОБА_14 поклав його до передньої правої кишені штанів, побачивши це у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi 9» належного ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, перебуваючи біля кіоску «Сквозняк», який розташований за адресою: м. Кам`янське, пр. Перемоги, 67, 20.10.2023 близько 20.20 год., переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_14 заснув та не слідкує за діями останньої, ОСОБА_7 діючи умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи те, що своїми діями вона здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, викрала з кишені штанів ОСОБА_14 мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9», IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , вартість якого становить 3270 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 залишила місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, що належить потерпілому ОСОБА_14 та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила останньому майнової шкоди на суму 3270 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 09 червня 2023 року, кримінальне провадження в цій частині закрити з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України. Вирок змінити в частині призначення покарання, вважати ОСОБА_7 засудженою: за ч. 1 ст. 357 КК України - до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор зазначає, що Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ), було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна) та встановлено, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. З урахуванням положень Податкового кодексу України, на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом від 09 червня 2023 року, її дії є кримінально караними, якщо розмір вартості майна, яким вона заволоділа, становить 2684 грн. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, діями обвинуваченої за вказаним епізодом було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 в розмірі 2500 грн. Отже, з огляду на те, що вартість майна, яким заволоділа ОСОБА_7 була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886- ІХ настає кримінальна відповідальність, прокурор вважає, що дії останньої за епізодом від 09 червня 2023 року не є кримінально караними, а тому кримінальне провадження відносно неї повинно бути закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Окрім наведеного, прокурор вказує на те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 61 КК України суд призначив обвинуваченій, яка має трьох малолітніх дій, покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. На переконання прокурора, покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. буде справедливим по відношенню до обвинуваченої та сприятиме її виправленню.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченої та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги не заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Колегією суддів встановлено, що епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно потерпілого ОСОБА_10 було вчинено ОСОБА_7 09 червня 2023 року.

Враховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2023 році, становить 2684 грн.

Як вбачається з матеріалів провадження, цим кримінальним правопорушенням ОСОБА_7 завдала потерпілому ОСОБА_10 збитки у розмірі 2500 грн.

Таким чином, з огляду на те, що вартість майна, яким заволоділа ОСОБА_7 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, вчинене нею 09 червня 2023 року діяння не є кримінально караними.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора та приходить до висновку про необхідність задоволення його вимог та скасування вироку щодо ОСОБА_7 в цій частині, із закриттям кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Разом із цим, колегія суддів погоджується й з доводами прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як вбачається з матеріалів провадження, наведених вимог закону судом дотримано не було.

Матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_7 має на утриманні чотирьох дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1, а.п.209-212).

За цих обставин, суд дійшов безпідставного висновку про необхідність призначення їй покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора та приходить до висновку про необхідність зміни вироку в цій частині.

Визначаючи ОСОБА_7 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченої, яка раніше судима, перебуває в реєстрі у лікаря нарколога з 2021 року, за місцем мешкання характеризується задовільно, свою вину визнала та щиро розкаялась.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченої, а в якості таких, що його відповідно до ст. 67 КК України обтяжують рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 357 КК України, що відповідатиме меті покарання та сприятиме виправленню останньої.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та погоджуючись з ними приходить до висновку про необхідність часткового скасування вироку із закриттям провадження та одночасну його зміну в частині призначення покарання.

При цьому, за відсутність відповідних доводів прокурора, колегія суддів не вдається в обговорення правильності призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, погоджується з тим, що закриття провадження за одним з епізодів крадіжки на нього в цілому не впливає та вважає за необхідне визначити останній остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 09 червня 2023 року, скасувати.

Кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 09 червня 2023 року закрити з підстав, передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна відповідальність.

Вирок Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою:

- за ч. 1 ст. 357 КК України - до покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3