Справа № 132/786/25
Ухвала

Іменем України

13 березня 2025 року місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 10 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 10.03.2025 року до чергової частини відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт від заступника начальника СВГ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про те, що в ході моніторингу відомостей, що містяться на веб-сторінці «https://кadastr.live/» встановлено, що поблизу населеного пункту села Павлівка Хмільницького району Вінницької області, а саме поруч із земельними ділянками із наступними кадастровими номерами: :03:000:0774; :03:000:0911; :03:000:0011, невідома особа, використовуючи спеціальну техніку, здійснює обробіток земельних ділянок без кадастрових номерів. Відомості про даний факт були внесені до ЄРДР за № 0000022 від 10.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. 10.03.2025 року в період часу з 15год.23хв. до 15год.51хв. під час проведення досудового розслідування проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що на земельній ділянці, розташованій біля автодороги М-21 між селищем Калинівка-2 та містом Калинівка Хмільницького району Вінницької області, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами: :03:000:0774; :03:000:0911; :03:000:0704; :03:000:0789, виявлено сліди культивації ґрунту сільськогосподарською технікою. На час проведення огляду на вказаній земельній ділянці було виявлено трактор колісний марки Т-150К, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з приєднаним до нього культиватором причіпним суцільного обробітку ґрунту марки КПС 4М, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 2012 року випуску, блакитного кольору, які під час проведення огляду вилучено. На час огляду біля трактора знаходився ОСОБА_8 , який повідомив, що 10.03.2025 року за проханням свого дядька ОСОБА_9 , виконував роботи по культивації ґрунту на вказаній земельній ділянці, використовуючи виявлену сільськогосподарську техніку. Вилучені під час огляду трактор колісний марки Т-150К, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з приєднаним до нього культиватором причіпним суцільного обробітку ґрунту марки КПС 4М, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 2012 року випуску, блакитного кольору, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , та зберігаються за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, селище Калинівка-2, вулиця Привокзальна, на території тракторного стану. Постановою старшого дізнавача від 11.03.2025 року, вилучені трактор колісний марки Т-150К, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з приєднаним до нього культиватором причіпним суцільного обробітку ґрунту марки КПС 4М, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 2012 року випуску, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Допитаний по даному факту ОСОБА_9 повідомив, що він працює трактористом в ПП «Павлівка», директором якого є ОСОБА_10 07.03.2025 року він на тракторі Т-150К, з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », із приєднаним до нього культиватором, почав культивувати землі, які знаходяться в обробітку ПП «Павлівка». 10.03.2025 року біля 11год. він по вказівці директора ОСОБА_10 приїхав на земельну ділянку, яка знаходиться поблизу залізничної колії, автодорогою М.-21 та селищем Калинівка-2. Розпочавши культивацію ґрунту на вказаному полі, він через деякий час попросив свого племінника ОСОБА_8 підмінити його на тракторі, так як йому необхідно було поїхати додому по справам. Вказаними протиправними діями, Калинівській міській раді Вінницької області завдаються матеріальні збитки, розмір яких встановлюється. Враховуючи викладене, з метою накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно, яке визнано речовими доказами, дізнавач звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке просить задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_11 підтримав доводи поданого клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Прокурор ОСОБА_12 підтримала подане дізнавачем клопотання та просила суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

З`ясувавши доводи клопотання, вислухавши позицію дізнавача та прокурора, дослідивши наявні письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З доданих до клопотання матеріалів, слідчим суддею встановлено, що СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000022 від 10.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Як свідчить витяг з ЄРДР за № 0000022 від 10.03.2025 року, до відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що поблизу населеного пункту села Павлівка Хмільницького району Вінницької області, а саме поруч із земельними ділянками із кадастровими номерами: :03:000:0774; :03:000:0911; :03:000:0011, невідома особа, використовуючи спеціальну техніку, здійснює обробіток земельних ділянок без кадастрових номерів.

Відповідно до протоколу огляду місця події, складеного 10.03.2025 року старшим дізнавачем СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_5 , був виявлений та вилучений трактор колісний марки Т-150К, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з приєднаним до нього культиватором причіпним суцільного обробітку ґрунту марки КПС 4М, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 2012 року випуску.

Згідно постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 від 10.03.2025 року, вищезазначений трактор колісний марки Т-150К, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з приєднаним до нього культиватором причіпним суцільного обробітку ґрунту марки КПС 4М, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 2012 року випуску, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, який переданий ОСОБА_10 на відповідальне зберігання.

За частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина друга статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина п`ята статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

Слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна, а також те, що у разі не накладення арешту на майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що можуть настати негативні наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Одночасно із цим, позбавлення особи права користування транспортним засобом не може бути застосована, оскільки слідчим не доведено обставин, які підтверджують, що незастосування цього заходу відносно вилученого майна, може призвести до будь-яких негативних наслідків.

Відповідно до частин першої, дев`ятою статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеної норми процесуального закону, на стадії досудового розслідування, речовий доказ в передбаченому законом порядку може бути переданий володільцеві для зберігання під сохранну розписку.

Дане питання на стадії досудового розслідування вирішується слідчим, який згідно частини 5 статті 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в порядку та строки, передбачені ст.ст.303-304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 10 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 10 березня 2025 року огляду місця події, майно, а саме на трактор колісний марки Т-150К, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з приєднаним до нього культиватором причіпним суцільного обробітку ґрунту марки КПС 4М, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 2012 року випуску, власником яких є ПП «Павлівка», та відповідно до постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_5 від 10 березня 2025 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000022 від 10 березня 2025 року, шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися зазначеним майном (його відчужувати).

В частині вимог клопотання щодо позбавлення особи права користування даним транспортним засобом - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за № 0000022 від 10 березня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя