УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000282 від 17.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України,

встановила:

Слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення обшуку 17.01.2025 за адресою: м. Херсон, вул Нафтовиків, 131-а, саме:

- 2 аркуші паперу: 1 аркуш паперу «записані два номери телефона російського оператора та зазначено « ОСОБА_4 начальник Фонда имущества», 2-аркуш паперу зазначено «Евакуатори та їх державні номера в кількості 4(номера), які поміщено до сейф-пакету PSP1099976;

- документ «фонда имущества ВГА Херсонской области», в якому зазначено, що начальник «фонда имущества» прохає щодо безперешкодного проїзду чотирьом (4) евакуаторам у зв`язку з перевезенням транспортних засобів, «исх. №249 від 11.07.2022», який поміщено до сейфпакету PSP2092204, залишивши їх у розпорядженні органу досудового розслідування.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, якою визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам, встановленим ч.2 ст.171КПК України, а саме:

Клопотання не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на майно відповідно до приписів ч.11 ст.170 КПК України, яка визначає, які ризики можуть наступити в разі незастосування арешту майна.

Згідно змісту клопотання під час обшуку квартири, серед іншого, були вилучені документи, які визнані речовим доказом і перебувають відповідно до ст.100 КПК України у розпорядженні слідчого.

З урахуванням характеру кримінального правопорушення, змісту клопотання та доданих документів до нього, документи, на які слідчий просить накласти арешт, не підлягають поверненню жодній особі, вони перебувають у розпорядженні слідчого, а тому не можуть бути ніким знищені, пошкоджені, відчужені тощо. То ж незрозуміло які ризики можуть настати для паперів до яких, крім слідчого, ніхто немає доступу, в разі відсутності їх арешту, чи підлягають вони поверненню якійсь особі, якщо не будуть арештовані.

У клопотанні слідчий з прокурором мають довести, що існують конкретні обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Визнання майна речовим доказом автоматично не тягне такого наслідку як арешт майна.

Крім того, клопотання не містить обґрунтування того, що вилучені документи є майном у розумінні КПК України і існує ризик його втрати.

Частиною 2 ст.171 КПК України не вимагається зазначати у клопотанні детальних відомостей про кримінальне правопорушення, а тільки зазначити мету та обґрунтувати завдання арешту, тобто зазначити які наслідки, визначені ч.11 ст.170КПК України, можуть настати в разі ненакладення арешту на майно.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення прокурора або слідчого до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно постановленням слідчим суддею процесуального документа.

Слідчий суддя накладає арешт на майно, яке є дійсно майном за наявності ризиків, визначених ч.11 ст.170 КПК України, а наявність таких ризиків має бути доведено у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором ОСОБА_5 , а тому їй має бути повернене клопотання.

Оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам, визначеним ст.171 КПК України, то відповідно до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 .

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаної ухвали прокурором ОСОБА_7 для усунення наявних у клопотанні недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1