справа №190/753/24
провадження №1-кс/176/33/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води, в залі суду, скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД відділення поліції №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 26.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2025 року з Дніпровського апеляційного суду на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД відділення поліції №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 26.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Скаржники просить скасувати постанову дізнавача як незаконну, постановлену в порушення ряду норм кримінального процесуального кодексу України.

У скарзі наведені мотиви незаконності постанови дізнавача від 26.11.2024 року.

Так скаржником ОСОБА_3 подано письмове клопотання №1 додаткові пояснення у справі.

У клопотанні зазначені основні тези предмету скарги.

Невідповідність змісту та форми кримінального провадження № 0000043: фактичним обставинам, завданням та загальним засадам кримінального провадження, встановленим положеннями ст.ст. 2, 7 9 КПК України, що призвело до не невідповідності оскаржуваної Постанови дізнавача СД ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 27.03.2024 року вимогам ч. 7 ст. 110 КПК України, в частині прийняття оскаржуваної постанови дізнавача, НЕ згідно із законом.

Не застосування до кожного учасника кримінального провадження належних правових процедур та порушення обов`язкових вимог положень ч. 5 ст. 38 КПК України, внаслідок не застосовування органом досудового розслідування всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Істотні порушення процесуальних прав потерпілих та прав людини.

Неповнота, однобічність та необ`єктивність досудового розслідування, що призвело: до порушення правил підслідності, встановлених положеннями ст. 12 КК України, ст.ст. 215, 216, 218 КПК України; повної та абсолютної неефективності досудового розслідування; передчасного, не обґрунтованого у законному порядку і тому безпідставного винесення оскаржуваної постанови.

Фактична дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне

правопорушення 13.09.2023 року;

Прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , як об`єктивна сторона злочину;

Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального

правопорушення, наведених потерпілим, заявником, як суб`єктивна сторона злочину;

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність за ст.ст. 341, 147 ч. 2, 383 ч. 2 КК України, до ЄРДР не унесені, що прямо вказує на те, що такі, не унесені до ЄРДР відомості, без їх редагування, не є предметом досудового розслідування, що істотно

впливає на його повноту, всебічність, об`єктивність та на оцінку доказів,

згідно ст. 94 КПК України, для прийняття законного процесуального рішення.

Під час досудового розслідування, дізнавачем СД ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в

Дніпропетровській області ОСОБА_7 :

- зазначені порушення, шляхом редагування раніше унесених відомостей в

порядку, встановленому Розділом 10 «Редагування відомостей Реєстру» Глави ІІ

«Порядок формування та ведення Реєстру» «ПОЛОЖЕННЯ про Єдиний реєстр

досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», не усунені;

- Постановою від 27.03.2024 року, у задоволенні Спільного клопотання вказаних

скаржників № 1 від 25.03.2024 року, про: визнання потерпілими; в унесені до ЄРДР

у кримінальному провадженні № 0000043 від 19.10.2023 року за ст. 356

КК України відповідних, повних та достовірних відомостей про фактично вчинене кримінальне правопорушення, шляхом редагування раніше унесених відомостей, а також у здійснені інших процесуальних дій, відмовлено.

Порушення правил підслідності, встановлених положеннями ст. 12 КК України,

ст.ст. 215, 216, 218 КПК України.

Згідно наступних положень КК України, а саме: - ст. 12, 1. Кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. 3. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. 4. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого

передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не

більше п`яти років. 5. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія

чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. 6. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення

волі. 7. Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин. 147 ч. 2, захоплення або тримання особи як заручника з метою спонукання родичів затриманого, державної або іншої установи, підприємства чи організації, фізичної або службової особи до вчинення чи утримання від вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручника; ті самі дії, якщо вони були вчинені щодо

неповнолітнього або організованою групою, або були поєднані з погрозою знищення людей, або такі, що спричинили тяжкі наслідки, - караються позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років - (особливо тяжкий злочин);

ст. 341, захоплення будівель чи споруд, що забезпечують діяльність органів

державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, з метою

незаконного користування ними або перешкоджання нормальній роботі підприємств,

установ, організацій - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або

позбавленням волі на той самий строк - (нетяжкий злочин); ч. 2 ст. 383, завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення; ті самі дії, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів, - караються обмеженням волі на строк від двох до п`яти

років або позбавленням волі на той самий строк - (нетяжкий злочин).

Таким чином, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст.ст.

147 ч. 2, 341, 383 ч. 2 КК України, за якими передбачене цим Кодексом

діяння, за вчинення яких передбачене основне покарання у виді реального

позбавлення волі, відноситься до кваліфікації злочинів, а не кримінальних проступків.

Згідно наступних положень КПК України, а саме: ч. 7 ст. 214, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування; ст. 215, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом; ч.ч. 1, 11 ст. 216, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування. При визначенні органу, що здійснюватиме досудове розслідування у формі дізнання, застосовуються правила підслідності,

передбачені цією статтею;

ч.ч. 1, 2 ст. 218, 1. Досудове розслідування здійснюється слідчим того органу

досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення

кримінального правопорушення. 2. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або

інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне

правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він

зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин

письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти,

доки прокурор не визначить іншу підслідність. Прокурор розглядає письмове

повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі

підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про

визначення підслідності. Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що

свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня

встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення

підслідності.

Таким чином, досудове розслідування злочинів, за якими передбачене КК

України діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді

реального позбавлення волі, здійснюються під юрисдикцією слідчих

органів Національної поліції, а не органами дізнання. Однак, під час досудового розслідування, у пряме, істотне порушення зазначених положень КПК України, дізнавач СД ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 :

- після того як їй, із зазначеної Спільної заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_3 від 13.09.2023 року, про вчинене кримінальне

правопорушення, стало відомо про обставини, які можуть свідчити про

кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до її

компетенції як неналежного органу досудового розслідування, з дня

встановлення таких обставин, дізнавач ОСОБА_7 про них письмово

прокурора не повідомила, зазначені порушення не усунула,

Постановою від 27.03.2024 року, у задоволенні Спільного клопотання вказаних

скаржників № 1 від 25.03.2024 року, про: визнання потерпілими; в унесені до ЄРДР у

кримінальному провадженні № 0000043 від 19.10.2023 року за ст. 356 КК

України відповідних, повних та достовірних відомостей про фактично вчинене

кримінальне правопорушення, шляхом редагування раніше унесених відомостей, а

також у здійснені інших процесуальних дій, відмовлено.

Натомість, згідно висновків, зазначених у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2021 року, справа №

640/5023/19 провадження № 51-2917 кмо 20, у ЄДРСР реєстраційний № 97286253:

«Відповідно до вимог ч. 6 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Досудове розслідування здійснюється відповідно до правил підслідності, встановлених у ст. 216 КПК: слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування (ч. 1).

Докази має бути отримано тільки уповноваженими на це особами (органами); з використанням способів та засобів, призначених для одержання певних доказів; із дотриманням вимог закону, якими визначено порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; до того ж їх має бути закріплено належним чином.

Здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та призводить до визнання отриманих доказів недопустимими.

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елемента принципу верховенства права, є визнання доказів, одержаних під час досудового розслідування, недопустимими на підставі статті 86, пункту 2 частини 3 статті 87 КПК України як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні з порушенням установленого законом порядку».

Істотні порушення процесуальних прав потерпілих та прав людини. Під час досудового розслідування, дізнавач СД ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 :

а) у пряме, істотне порушення положень ч. 2 ст. 55, п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України, як особа, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, «Пам`ятку про процесуальні права та обов`язки» потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не вручила та не наділсала;

б) у пряме, істотне порушення положень ст.ст. 103 107, 223 225 КПК України, місце та час допиту за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в якості потерпілих та ОСОБА_3 в якості свідка, як із особами, яких мають намір допитати, із ними не погодила жодного допиту вказаних осіб,у тому числі і одночасного допиту, з метою усунення розбіжностей у показаннях та встановлення правдивості і достовірності показань кожного із усіх зазначених в оскаржуваній Постанові допитаних свідків, не здійснила.

Постановою від 27.03.2024 року, у задоволенні Спільного клопотання вказаних скаржників № 1 від 25.03.2024 року, про: визнання потерпілими; в унесені до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000043 від 19.10.2023 року за ст. 356 КК України відповідних, повних та достовірних відомостей про фактично вчинене кримінальне правопорушення, шляхом редагування раніше унесених відомостей, а також у здійснені інших процесуальних дій, відмовлено.

в) у пряме, істотне порушення положень ст.ст. 284 ч. 6; 24 КПК України, в п. 3 резолютивної часини оскаржуваної Постанови дізнавача ОСОБА_7 від 26.11.2024 року зазначено: «Копію постанови направити прокурору, заявнику».

Таким чином, дізнавач ОСОБА_7 , істостно порушила порядок надсилання копії її оскаржуваної постанови про закриття цього кримінального провадження, згідно якого копія такої постанови надсилається заявнику у першу чергу, потерпілому у другу чергу, прокурору у останню чергу. Права потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на отримання копії оскаржуваної постанови дізнавача про закриття

кримінального провадження, внаслідок фактичного виключення їх з кола осіб, яким копія такої постанови повинна бути надіслана у другу чергу, після заявника, а також права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом,

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначених у Рішеннях:

у справі «Сергій Шевченко проти України» від 04 квітня 2006 року (п.74), у

справі «Трубніков проти росії» від 05 липня 2005 року (п.93), виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви, суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.

Неефективність, однобічність та неповнота досудового розслідування. Правдивість та достовірність показань усіх зазначених в оскаржуваній постанові свідків, об`єктивно викликають істотний сумнів, адже такі показанняє розбіжними із фактичними обставинами, зазначеними у Спільній заяві про вчинене кримінальне правопорушення, а інформація про здійснення будь-яких інших слідчих дій з належної перевірки таких показань, шляхом збирання та отримання відповідних доказів, а також додаткових допитів свідків, зазначених потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з метою забезпечення повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в оскаржуваній постанові дізнавача ОСОБА_7 відсутня.

Щодо допиту свідка ОСОБА_8 13.11.2023 року, слід наголосити на тому, що на

той момент ОСОБА_8 вже обіймає посаду психолога сектору кадрового забезпечення ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у м. П`ятихатки, яку обіймає й дотепер. Натомість, Постановою від 27.03.2024 року, у задоволенні Спільного клопотання вказаних скаржників № 1 від 25.03.2024 року, про: визнання потерпілими; в унесені

до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000043 від 19.10.2023 року за

ст. 356 КК України відповідних, повних та достовірних відомостей про

фактично вчинене кримінальне правопорушення, шляхом редагування раніше

унесених відомостей, а також у здійснені інших процесуальних дій, відмовлено.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав за обставин викладених в ній. В судовому засіданні оголосив подану скаргу, навів свої доводи та аргументи щодо незаконності постанови дізнавача ОСОБА_7 .

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні спільну скаргу підтримала.

Інші скаржники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , подали клопотання про розгляд їх скарги у їх відсутність, просили скаргу задовольнити.

Дізнавач сектору дізнання ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

В силу вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, виснував наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 звернулися із спільною заявою про фактичне вчинення кримінального правопрушення за ст.ст.356, 341, ч.2 ст.147, ч.2 ст.383 КК України. Заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 13 вересня 2023 року направили поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» до П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури. Проте, відомості на підставі їх спільної заяви про зазначені ними кримінальні правопорушення, працівниками прокуратури не були внесені.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_10 від 11.10.2023 року скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_9 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково.

Зобов`язано уповноважену особу П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 13.09.2023 року та надати заявникам витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в строки, визначені ст.214 КПК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 26.11.2024 кримінальне провадження №0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Так, дізнавач сектору дізнання ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження посилаючись на положення п.2 ч.1 ст.284 КПК України зазначила, що під час перевірки доводів викладених у спільній заяві про факти вчинення колишнім начальником служби у справах дітей Пятихатської РДА ОСОБА_11 , кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.147 ч. 2, 341, 356, ч.2 ст.383 КК України, не вбачається жодного належного обгрунтування, що діями останньої заявникам завдано шкоди.

У постанові дізнавач зазначає, що допитати ОСОБА_11 неможливо, оскільки остання 15.11.2023 року виїхала за межі України та не повернулась. Виїзд громадян за межі країни не є підставою для закриття кримінального провадження та непроведення ефективного, повного досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому висновки дізнавача про наявність підстав, чітко передбачених ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження - відсутні, в постанові не зазначено, на підставі яких саме отриманих фактичних даних, на підставі яких саме проведених слідчих (розшукових) дій дійшов такого висновку дізнавач. Натомість в постанові міститься формальне посилання на норми КПК України.

Разом з тим, зі змісту постанови убачається, що дізнавачем не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Висновки зроблені передчасно, без вирішення питання про необхідність отримання усіх фактичних даних для висновку про недостатність доказів для встановлення винної особи, доведення її винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Слідчий судя звертає увагу на допущенні дізнавачем ОСОБА_7 порушення. Зокрема, у постанові про закриття кримінального провадження є посилання дізнавача на ст.ст.147 ч. 2, 341, 356, ч.2 ст.383 КК України. В той же час, дізнавач закриває кримінальне провадження лише щодо відомостей, які внесені до ЄРДР за ст.356 КК України, що свідчить про наявність суперечностей викладених у постанові дізнавача.

Органом досудового розслдування порушено вимоги ст.214 КПК України під час внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,, ОСОБА_5 , ОСОБА_3

Адже в ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 посилаються на вчинення кримінальних правопорушень ст.ст.356, 341, 147 ч.2, 383 ч.2 КК України.

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду зобов`язав посадову особу відділення поліції внести відомості до ЄРДР викладених в заяві ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Проігнорувавши вимоги ухвали слідчого судді та норми КПК України, дізнавач ОСОБА_7 внесла відмоості до ЄРДР лише за ст.356 КК України. Відомості про інші кримінальні правопорушення зазначені у заяві, не внесено.

Разом з тим, у постанові про закриття кримінального провадження ОСОБА_7 зазначає, що відсутній склад кримінальних правопорушень за ст.ст.341,147 ч.2, 383 ч.2 КК України.

Таким чином, постанова дізнавача не містить достатніх даних щодо проведення слідчих дій, направлених на перевірку тверджень щодо вчинення кримінальних правопорушень, а також не надана правова оцінка наявним матеріалам провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи скаржників, дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, приходжу до висновку, що дізнавачем не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, викладених в заяві, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Таким чином, скарга є обґрунтованою, доводи скарги не спростовані дізнавачем в суді, у зв`язку з чим постанова дізнавача підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.306,307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД відділення поліції №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 26.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 26.11.2024 року про закриття кримінального провадження №0000043, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя