Справа № 610/404/25
Провадження № 1-кс/610/137/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 17.02.2025 про арешт майна, а саме: 1 (однієї) металевої кочерги, позбавивши права на відчуження, розпоряджання та користування вилученим майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.02.2025 під час огляду місця події було виявлено вищезазначене майно, яке були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження, як речового доказу.

Прокурор просила розглядати клопотання за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, матеріали клопотання містять заяву про розгляд справи за її відсутності, проти накладення арешту на кочергу не заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, за участю яких розглядається клопотання про арешт майна, не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Як убачається з матеріалів клопотання, сектором дізнання ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено 15.02.2025 з кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

З матеріалів клопотання встановлено, що 13.02.2025 в період часу з 20.00 год до 21:00 год за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було спричинено тілесні ушкодження невстановленою особою.

14.02.2025 у період часу з 15.30 год до 16.00 год було проведено огляд місця події на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено металеву кочергу. Під час проведення огляду ОСОБА_4 пояснила, що саме цією металевою кочергою їй було нанесено тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання встановлено, що 13.02.2025 в період часу з 20.00 до 21.00 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, селище Савинці, вулиця Київська, будинок 22 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було спричинено тілесні ушкодження металевою кочергою невстановленою особою.

Отже, зазначене у клопотанні майно металева кочерга відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на зазначений предмет необхідно накласти арешт з метою його збереження.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його передачі та відчуження.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження зазначеного предмету, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 14.02.2025 під час огляду місця події:

- металеву кочергу,

позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 "Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1