Справа № 476/1080/24
Провадження № 1-кп/476/43/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 28.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів Львівської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлення, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого фактичного проживання, по АДРЕСА_2 , виник раптовий злочинний намір на примушування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без її добровільної згоди до здійснення акту сексуального характеру, пов`язані з погрозою розголошення відомостей, що ганьблять останню.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 21.10.2024 року та 25.10.2024 року встановив в приміщенні літнього душу мобільний телефон в режимі відео зйомки, та здійснив відеозапис як ОСОБА_5 приймала душ, тим самим зафіксував на власний носій оголені частині тіла останньої, з метою подальшого використання цих відеозаписів для примушування ОСОБА_5 до здійснення акту сексуального характеру.

Доводячи до завершення свій злочинний намір, спрямований на примушування ОСОБА_5 без її добровільної згоди до здійснення акту сексуального характеру, 28.10.2024 року, в денний час доби, перебуваючи за місцем фактичного проживання, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітньою, керуючись спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на її статеву свободу та недоторканість, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків і бажаючи їх настання, шляхом надсилання ОСОБА_5 текстових повідомлень і відеозаписів з оголеними частинами тіла останньої і погрозами розповсюдження цих знімків до різних чатів і груп в соціальних мережах, її подругам, молодому чоловікові та його родині, висловив вимогу ОСОБА_5 про здійснення з ним акту сексуального характеру, тим самим вчинив дії, спрямовані на примушування ОСОБА_5 без її добровільної згоди до здійснення акту сексуального характеру, поєднанні з погрозою розголошення відомостей, що ганьблять її.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 154 КК України, тобто примушування особи, без її добровільної згоди до здійснення акту сексуального характеру з іншою особою, поєднаному з погрозою розголошення відомостей, що ганьблять її.

23.12.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 154 КК України. ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 154 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджений вид та розмір покарання, при цьому, визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України та щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 також просили затвердити угоду про примирення. Потерпіла зауважила, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому підтримав клопотання сторін про затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої та її законного представника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 12 КК України ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України, яке відноситься до нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно за ч. 3 ст. 154 КК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченого.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

31.10.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який має бути скасовано.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23.12.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000233 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-мобільний телефон One Plus 6 чорного кольору з ЕМЕІ 1 НОМЕР_1 та ЕМЕІ 2 НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-мобільний телефон Xiaomi Redmi 8A - повернути власнику ОСОБА_6 ;

-флеш накопичувач micro SD чорного кольору та два резинові коврики, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів СПД 1 ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Обраний 31.10.2024 року запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1