Справа № 183/1121/25
№ 1-кп/183/1495/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року Дніпропетровська обл.

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 15.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючий загальну середню освіту, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючий, не інвалід, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 04 червня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.

07 серпня 2024 до Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, відносно ОСОБА_3 , засудженого 04 червня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, яке прийняте до виконання.

17 грудня 2024 року ОСОБА_3 фахівцем Новомосковськото районного вілділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з обов`язками, які він повинен додержуватись згідно зі ст. 37 КВК України, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та ознайомлений зі ст. 40 КВК України, згідно якої ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, а також йому були роз`яснені правові наслідки в разі ухилення від відбування покарання, а саме те, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, про що від нього було відібрано відповідну підписку.

17 грудня 2024 року засудженому ОСОБА_3 фахівцем Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області вручене направлення до Перещепинської міської ради, згідно якого він повинен приступити до відбуття покарання з 18 грудня 2024 року.

Згідно повідомлення з Комунального підприємства «Голубівське» Перещепинської міської ради від 19 грудня 2024 року, ОСОБА_3 станом на 19 грудня 2024 року до КП «Голубівське» Перещепинської міської ради не з`явився, та до відпрацювання присуджених йому годин громадських робіт не приступив.

27 грудня 2024 року ОСОБА_3 надав фахівцю Новомосковськото районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області письмове пояснення, що відпрацьовувати присуджені йому години громадських робіт безоплатно він не збирається і не буде, та йому винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання.

Згідно повідомлення з Комунального підприємства «Голубівське» Перещепинської міської ради від 06 січня 2025 року, ОСОБА_3 станом на 03 січня 2025 року до КП «Голубівське» Перещепинської міської ради не з`явився, та до відпрацювання присуджених йому годин громадських робіт не приступив.

Згідно інформації, наданої Новомосковським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, станом на 04.02.2025 кількість невідпрацьованих годин громадських робіт засудженим ОСОБА_3 становить 100 годин.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт, присуджених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, відмовився від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт, та з 18 грудня 2024 року по 04 лютого 2025 року до Комунального підприємства «Голубівське» Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області не з`явився, тим самим ухилився від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Письмовою заявою від 06.02.2025 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.389 КК України, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та йому призначене покарання у виді 100 годин громадських робіт.

У справі, що розглядається, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи призначення обвинуваченому різних видів покарання за цим та попереднім вироками, які, в силу приписів ст. 72 КК України, не підлягають складанню, то суд дійшов висновку, що попередній вирок слід виконувати самостійно.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Матеріальна шкода вчиненим правопорушенням не завдана.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду відраховувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року (справа № 183/5532/24) виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1