ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1278/25 Справа № 201/2206/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000122, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Володарське, Володарського району, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_5

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, повернути прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено, що при викладі фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, стороною обвинувачення було зазначено, що у вчинені вказаних діянь фігурує ще декілька осіб, однак в обвинувальному акті не зазначено, чи притягувались дані особи до кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, чи стосовно вказаних осіб виділені матеріали в інше провадження, тощо, оскільки зазначення у обвинувальному акті анкетних даних інших співучасників кримінального правопорушення, які не обвинувачуються у межах цього кримінального провадження та щодо яких відсутні будь-які судові рішення, є грубим порушенням принципів верховенства права та презумпції невинуватості, передбачених ст. 62 Конституції України.

Суд також звернув увагу на те, що прокурор у своєму клопотанні просить здійснювати судове провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , призначивши обвинувальний акт до судового розгляду, однак не ставить на вирішення суду питання про здійснення спеціального судового провадження (in absentia) стосовно обвинуваченого.

В апеляційній скарзі:

- прокурор просить ухвалу скасувати та обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування вказує, що у підготовчому судовому провадженні не ставиться питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду. Вказує, що не є самостійною підставою для повернення обвинувального акту посилання суду на те, що прокурором в обвинуваченні співучасниками зазначені особи, які не є обвинуваченими в кримінальному провадженні, оскільки наведене не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_6 про дату, час і місце слухання справи повідомлений через засіб масової інформації Урядовий кур`єр, однак останній до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, думку захисника, яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, положення ч. 2 ст. 291 КПК України, містять вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема, передбачених п.п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України: анкетні відомості кожного обвинуваченого та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України № 5-238кс16 від 24 листопада 2016 року, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Так, за своїм змістом обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить анкетні відомості обвинуваченого та в достатньому обсязі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з цим, обґрунтовуючи необхідність повернення цього обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору, суд вказав, що в обвинувальний акт містить посилання на інших співучасників кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким у межах цього кримінального провадження, обвинувачення пред`явлено не було та щодо яких відсутні будь-які судові рішення, що перешкоджає призначенню судового розгляду.

Однак, вищезазначені судом першої інстанції недоліки не є такими, що унеможливлюють призначення судового розгляду.

Також не є прийнятними висновки суду першої інстанції в тій частині, що підставою для повернення обвинувального акту було те, що прокурор у своєму клопотанні просив здійснювати судове провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , призначивши обвинувальний акт до судового розгляду, однак не ставив на вирішення суду питання про здійснення спеціального судового провадження (in absentia) стосовно обвинуваченого, оскільки дана обставина спростовується журналом судового засідання від 29 січня 2025 року, під час якого прокурор просив постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження, а тому і дана обставина не є таким суттєвим недоліком, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду.

Таким чином, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, є такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000122, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4