КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 1-кс/552/191/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у справі № 554/12421/14-к за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України,

встановив:

20.01.2025 ОСОБА_4 подав до суду заяву про відвід судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження № 0000015 від 07.03.2013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України.

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025 головуючим суддею у справі за заявою про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 спричинено майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням на загальну суму 444065 грн, яка у 250 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і належить до тяжких наслідків. Суддя ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження № 0000015 від 07.03.2013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України, вказані факти ігнорує, призначає та скасовує судові засідання за власним бажанням, не висилає повісток та процесуальних документів, попри вимоги потерпілого, не надав офіційних документів, що підтверджують повноваження судді на участь в справі № 554/12421/14-к, ігнорує вимоги надання офіційних документів, що підтверджують мобілізацію ОСОБА_7 , як підставу зупинення іншої справи. Також, суддя ОСОБА_5 не надає офіційних документів про призначення прокурорів у кримінальному провадженні. Вважає, що це відбувається за вказівками обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а суддя ОСОБА_5 має упереджене відношення. Просить суд вирішити питання про відвід судді ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що у задоволенні заяви ОСОБА_4 просить відмовити.

Представник заявника адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, ОСОБА_4 просив розглядати заяву без його участі.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити,

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді з підстав його необґрунтованості, оскільки приписами статей 75,76 КПК України наведено вичерпний перелік підстав для відводу судді, які у заяві не наведені та не обґрунтовані.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Також, статтею 81 КПК України передбачено право особи, якій заявлено відвід, висловити свою думку щодо заявленого відводу, якщо вона бажає дати пояснення. Відсутність особи, якій заявлено відвід, та її пояснень, не перешкоджає суду розглянути заяву про відвід.

Особа, якій заявлено відвід суддя ОСОБА_5 був повідомлений про час та місце розгляду заяви, але на розгляд заяви не з`явився та пояснення по справі не надав.

Стаття 75 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Так відповідно до частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У заяві ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 зазначена підстава передбачена п.4 ч.1 ст. 75 КПК України «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості».

Дане поняття є оціночним, його використання залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

ОСОБА_4 обґрунтовуючи свою заяву про відвід не погоджується із процесуальними рішеннями та діями, які головуючий ухвалив відповідно до вимог КПК України.

Незгода ОСОБА_4 із процесуальними рішеннями та діями судді ОСОБА_5 не є підставою для його відводу, оскільки відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Наведені ОСОБА_4 підстави для відводу судді не є об`єктивно обґрунтованими, оскільки судове засідання 12.11.2024 не відбулось у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому засіданні, та наступне судове засідання проведено у визначену дату та час. Повідомлення про їх дату, час та місце направлені сторонам у порядку визначеному Розділом ІІ, Глави 11 КПК України (Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід).

Окрім того, на підставі ст. 336 КПК України суддею ОСОБА_5 забезпечена участь потерпілого у судовому засіданні у режимі відеоконференції з Кегечівського районного суду Харківської області, що свідчить про вжиття останнім належних заходів до участі потерпілого у судовому розгляді обвинувального акта.

Щодо доводів про ненадання головуючим суддею офіційних документів, що підтверджують його повноваження суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» символами судової влади є державні символи України - Державний Герб України і Державний Прапор України. Суддя здійснює правосуддя в мантії та з нагрудним знаком.

Статтею 51, 52 цього ж закону передбачено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді, голови судів та їх заступники, судді у відставці мають посвідчення, зразки яких затверджуються Радою суддів України.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про порядок виготовлення, обліку, видачі, заміни та знищення посвідчень суддів, суддів, яких призначено на адміністративні посади, суддів у відставці та присяжних, затвердженого рішенням Ради суддів України від 01 серпня 2024 року № 23, Посвідчення є офіційним документом, який засвідчує займану посаду особи, якій його видано, та підтверджує повноваження власника посвідчення, встановлені Законом України «Про судоустрій i статус суддів».

Статус та повноваження судді в судовому засіданні з розгляду справи підтверджуються символами судової влади: мантією та нагрудним знаком, які символізують незалежність та неупередженість суду й відмову судді від особистих стосунків зі сторонами спору, а також підкреслюють безсторонність і усвідомлення відповідальності за обов`язок здійснення справедливого правосуддя. При цьому наявність або відсутність у судді посвідчення під час розгляду судової справи жодним чином не впливає на обсяг його повноважень щодо здійснення правосуддя у певному суді, що надані у порядку, встановленому законом.

Таким чином, посвідченням судді за необхідності підтверджуються повноваження його власника за обставин, не пов`язаних зі здійсненням правосуддя, коли суддя не перебуває у мантії та з нагрудним знаком.

Відтак, твердження потерпілого щодо наявності підстав для відводу головуючого судді мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Також, положеннями КПК України не передбачено обов`язку надання судом потерпілому у кримінальному провадженні будь-яких офіційних документів щодо призначення прокурора на посаду, оскільки такі повноваження є дискреційними та належать стороні обвинувачення, суд лише у порядку ст.ст. 342-345 кодексу встановлює повноваження сторін та оголошує їх склад.

Щодо доводів ОСОБА_4 про незгоду із рішенням про зупинення іншої справи, яка розглядається суддею ОСОБА_5 , суд вважає їх неспроможними, оскільки правова оцінка надана певним юридичним фактам в іншому кримінальному провадженні жодним чином не свідчить про упередженість судді з розгляду цієї справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у заяві про відвід судді твердження щодо наявності обставин, які викликають сумнів в упередженості судді ґрунтуються лише на внутрішньому переконанні заявника, інші об`єктивні обставини, які б виключали участь судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні судом не встановлені, а отже заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 35, 75, 76, 80-82, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у справі № 554/12421/14-к за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1