Справа № 214/6379/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738 від 01.06.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, маючого середньо-спеціальну освіта, який працює в ТОВ «Дизельний завод» на посаді вантажника-стропальника, розлученого, маючого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння,,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з Угодою про визнання винуватості.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.05.2024 приблизно о 10 годин 30 хвилин, перебуваючи поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень малознайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав ОСОБА_6 удари обома руками стиснутими в кулак в кількості не менше 3-х в область обличчя. Після чого ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 правою рукою стиснутою в кулак 1-го удару в область щелепи зліва від чого ОСОБА_6 впав на землю на лівий бік. Далі ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в положенні стоячи над лежачим на землі ОСОБА_6 , завдав йому взутою ногою не менше 4-х ударів в область ребер ліворуч. Після цього ОСОБА_4 , стоячи над лежачим на землі ОСОБА_6 , умисно стрибнув та приземлився стопою взутої ноги на ліву гомілку останнього, стиснувши її при цьому масою свого тіла.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1266 від 16.07.2024, спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини: закритий перелом 7-8 ребер ліворуч, розрив лівої легені, пневмомедіастинум, травматичний пневмоторакс ліворуч , які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та закритий перелом нижньої третини великогомілкової кістки, та верхньої третини малогомілкової кістки лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою, за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

18 липня 2024 року, між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 КК України.Сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сторони погоджуються на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, шляхом встановлення останньому іспитового строку та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , разом із захисником, повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в обсязі підозри та змісту обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що він добровільно уклав угоду, розуміючи наслідки її укладання та не виконання. З позовом потерпілого погодужується частково. Згоден з матеріальними збитками, з моральною шкодою погоджується частково в розмірі не більш 10 тис грн, оскільки має утримати дитину. Він вибачився перед потерпілим, надавав кошти на лікування.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону. При винесенні вироку просив частково задовольнити позов потерпілого, зменшивши розмір моральної шкоди.

Потерпілий в судовому засіданні вказав на те, що надавав згоду на укладання угоди про визнання винуватості. Ним заявлено позов на відшкодування шкоди: прсить стягнути витрати на лікування 19700 грн та 500 тис грн моральної шкоди. Документи, які підтверджують витрати на лікування він надав. Моральну шкоду обгрутовує тим, що він зазнавав тривалих моральних страждань, міг загинути, тривалий час лікувався, перебував у нерухомому стані, потребував участі інших людей, щоб потім ходити, після отриманої травми легень, має задишку, перебуває на обліку у лікарів, проходить періодичне лікування, травма погіршила його та родини звичайне життя, він тривалй час перебував на лікарняному, був обмежений у доходах, вишукував кошти на лікування.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши угоду про визнання винуватості від 18.07.2024 року, а також матеріали справи, доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника усвідомлює зміст угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Судом установлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлені.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.67 КК України: відсутні.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого підозрюваного ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо, за психіатричною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а також з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості є достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також для виправлення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 18.07.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

У матеріалах справи міститься інформація, що витрат потерпілого на лікування (а.с.37-40,42-43 том2), частина з яких обвинуваченим потерпілому відшкодована. Вимоги потерпілого ОСОБА_6 щодо стягнення з обвинуваченого 19700 грн залишку витрат на лікування, суд вважає обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо вимог потерпілого про відшкодування йому заподіяної моральної шкоди , суд виходить з того, що моральна шкода - це збитки, які були завдані особі внаслідок кримінального правопорушення, які виявляються в душевних стражданнях, втраті звичного способу життя та інші наслідки, які потягнуло за собою кримінальне правопорушення.

Розмір визначеної компенсації повинен бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди судом враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Суд прийшов до висновку, що моральні страждання потерпілого пов`язані з протиправними діями обвинуваченого. Суд враховує тривалість лікування потерпілого, зміни в його та його родини, звичайному житті під час лікування та реабілітації потерпілого, глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_6 у зв`язку з спричиненнями останньому тілесних ушкоджень, підгрунття спричинення ушкоджень , характер ушкоджень, спосіб їх спричинення та враховуючи вимоги щодо розумності, справедливості та співрозмірності оцінює розмір моральної шкоди потерпілому в 80 тис.грн, таким чином позов потерпілого ОСОБА_6 в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2024 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22 години до 06 години строком на два місяці, тобто до 04 серпня 2024 року включно, підозрюваний звільнений з під варти.

Відповідно до протоколу затримання від 01.06.2024, ОСОБА_4 було фактично затримано 01.06.2024. За правилами ст. 72 КК України у строк відбуття зараховується строк попереднього ув`язнення з 1 червня 2024 року по 4 червня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На час постановленя вироку строк дії запобіжного заходу обвинуваченому закінчився.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 18 липня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738 від 01.06.2024 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, шляхом встановлення йому іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У строк відбуття реального покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 1 червня 2024 року по 4 червня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за правилами ст. 72 КК України .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 19700 (дев`ятнадцять тисяч сімсот ) грн матеріальної шкоди та 80 000 (вісімдесят тисяч) моральної шкоди.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1