Справа №: 343/62/25
Провадження №: 1-кп/343/64/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника Служби у справах дітей Долинської міської ради ОСОБА_8 ,

представника органу ювенальної превенції ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000158 від 20.12.2023 року, про обвинувачення неповнолітнього

ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_7 вчинив грабіж, тобто відкрито викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Злочин вчинено за таких обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дію якого було неодноразово продовжено, у тому числі, Указом Президента України від 06.11.2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 року № 3429-ІХ, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

19 грудня 2023 року в період часу з 18:00 год. до 18:30 год. неповнолітній ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 перебували в гостях на запрошення потерпілого ОСОБА_4 у службовому приміщенні бригадира колії станції Долина 15 околодку Івано-Франківської дистанції колії АТ «Укрзалізниця», що в м.Долина по вул. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області, де спільно розпивали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_7 раптово виник словесний конфлікт, під час якого останній почав наносити потерпілому тілесні ушкодження, а саме: наніс один удар ногою в ділянку голови, від чого ОСОБА_4 впав на підлогу, а ОСОБА_7 продовжив наносити удари кулаками обох рук по обличчю та бити ногами по тулубу потерпілого. Близько 18:25 год., коли ОСОБА_4 втратив свідомість, унеповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з тією ж метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, знаючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_10 і не приховуючи свого злочинного наміру від нього, скориставшись безпорадним станом потерпілого, неповнолітній ОСОБА_7 незаконно заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «HUAWEI» моделі «САМ-L21», об`ємом пам`яті 2/116 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 916,00 гривень, витягнувши його із задньої кишені штанів ОСОБА_4 , та гаманцем з грошовими коштами в сумі 1 450,00 гривень, який витягнув з внутрішньої кишені його верхнього одягу. Надалі, неповнолітній ОСОБА_7 , ігноруючи вимогу ОСОБА_10 повернути викрадене майно, покинув службове приміщення бригадира колії станції Долина 15 околодку Івано-Франківської дистанції колії АТ «Укрзалізниця»і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця. Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2 366,00 гривень.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, розкаявся у вчиненому та вказав, що 19.12.2023 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 приїхав в м.Долину. Вони розпивали спиртні напої, потім прийшли на вокзал, де зустріли до того часу незнайомого ОСОБА_4 , який попросив закурити. Вони розговорилися і він дав ОСОБА_4 гроші, щоб той купив їм спиртне. В подальшому ОСОБА_4 запросив їх до себе на роботу і вони пішли до нього в кабінет, де вживали алкоголь. ОСОБА_4 не був сильно п`яний, в якийсь момент між ним та останнім почалася бійка, під час якої він привласнив телефон потерпілого, свідком чого був ОСОБА_10 . Надалі, він та ОСОБА_11 поїхали в с.Тяпче Калуського району Івано-Франківської області, де заночували. Згодом зателефонував його знайомий і сказав, що їх розшукує поліція. В ході досудового розслідування вони з потерпілим помирилися, прийняли участь в Програмі відновного правосуддя, що на нього позитивно вплинуло, він попросив пробачення в останнього та відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду. Шкодує, що вчинив кримінальне правопорушення, щиро розкаюється в скоєному та обіцяє ніколи більше подібного не вчиняти.

Так як неповнолітній обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом неповнолітнього обвинуваченого, сумнівів у добровільності й істинності позиції якого в суду немає, та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що вони з неповнолітнім обвинуваченим прийняли участь в Програмі відновного правосуддя, за результатами якої укладено угоду від 30.01.2025 року. Неповнолітній обвинувачений повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням матеріальні збитки, попросив у нього вибачення, вони помирилися, тому просив суворо його не карати.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про те, що винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив грабіж, тобто відкрито викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Обираючи покарання неповнолітньому ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання неповнолітнього обвинуваченого обставин не встановлено.

До пом`якшуючих покарання неповнолітнього обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також участь в Програмі відновного правосуддя, за результатами якої укладено угоду від 30.01.2025 року (а.с. 42-44).

Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він неодружений, не працює, має середню освіту, раніше несудимий, під спостереженням в лікаря-нарколога консультативно-діагностичного центру КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» та лікаря-психіатра Центру здоров`я дитини КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» не знаходиться.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 17.02.2025 року (а.с. 24-27), беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить висової небезпеки для суспільства (в т. ч. окремих осіб).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину проти власності, особу неповнолітнього обвинуваченого, його суб`єктивне відношення до вчиненого, що проявилося в формі щирого каяття, думки прокурора та потерпілого, і за навності вищеназваних пом`якшуючих обставин, які суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає за можливе застосувати щодо нього ст. 69 КК України та при призначені покарання за ч. 4 ст. 186 КК України перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкцієї частини статті, за якою його визнано винним, обравши його у вигляді пробаційного нагляду на на строк 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с. 38) встановлено, що витрати на проведення товарознавчої судової експертизи у даному кримінальному провадженні становлять 1 514,56 грн. Дану суму слід стягнути з неповнолітнього обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2023 року (а.с. 36-37) накладено арешт на вилучений 22.12.2023 року мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «САМ-L21», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який у відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на неповнолітнього ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту постановки засудженого на облік органом з питань пробації.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_7 на користь держави 1 514,56 грн. (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень та 56 копійок) відшкодування витрат на проведення судової експертизи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2023 року на вилучений 22.12.2023 року мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «САМ-L21», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «САМ-L21», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а неповнолітнім обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити неповнолітньому обвинуваченому та прокурору.

Суддя: