Справа №127/7116/25
Провадження №1-кс/127/3155/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000185 від 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2025, приблизно о 18 год. 18 хв., точний час слідством не встановлено, перебуваючи в межах Вінницької територіальної громади, поблизу залізничного зупинного пункту «Вінниця-Вантажна» Жмеринської дирекції Південно-Західної залізниці громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається військова техніка, озброєння, які необхідні для Збройних Сил України, що здійснюють відсіч збройної агресії Російської Федерації, вчинив підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на території Вінницької області, у лютому 2025 року, але не пізніше 28.02.2025, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в особистому листуванні, використовуючи власний акаунт у додатку для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», зареєстрований за номером № НОМЕР_1 під нікнеймом « ОСОБА_7 » із ідентифікатором (ім`я користувача) - « ОСОБА_7 » за допомогою належного йому мобільного телефону марки «OPPO A55»», IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 отримав в ході листування із невстановленими досудовим розслідуванням особами, які користувалася акаунтами у зазначеному месенджері під нікнеймом « ОСОБА_9 » із ідентифікатором (ім`я користувача) -« ОСОБА_9 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , під нікнеймом « ОСОБА_11 » із ідентифікатором (ім`я користувача) - « ОСОБА_11 » пропозицію щодо вчинення за грошову винагороду підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури стратегічного призначення, з метою ослаблення держави на території Вінницької області, а саме: релейних шаф та інших засобів управління рухомим складом залізничної дороги.

На вказану пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які використовували акаунти в месенджері «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_9 » із ідентифікатором (ім`я користувача) - « ОСОБА_9 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , під нікнеймом « ОСОБА_11 » із ідентифікатором (ім`я користувача) - « ОСОБА_11 », ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що в Україні триває широкомасштабна війна та введено воєнний стан, діючи з метою ослаблення держави та керуючись корисливим мотивом, добровільно погодився здійснити пошук відповідних об`єктів на місцевості для вчинення подальших диверсійних дій.

З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на ослаблення держави в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , у цей же період часу, визначив для себе зручний маршрут пересування по вулицях м. Вінниця, з метою придбання компонентів для вчинення підпалу та подальшого прибуття разом з ними до місця вчинення злочину.

Так, 28.02.2025 ОСОБА_6 прибув у торгівельний центр мережі «Епіцентр К», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 1-В, де приблизно о 17 год. 03 хв. придбав дві пляшки розчинника для розпалювання «Уайт-спирит Maximum 0,75 л», які помістив у рюкзак камуфльованого кольору, з яким пересувався по місцевості.

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи рухатись за визначеним маршрутом до місця вчинення злочину, приблизно о 17 год. 16 хв. придбав у магазині з комерційною назвою «АТБ», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, пр. Коцюбинського, 4 полімерну пляшку з водою «Трускавецька торгівельної марки «Своя Лінія»», у яку, з метою дотримання власної конспірації при виконанні поставлених злочинних завдань, по шляху слідування пішим ходом по вулицях м. Вінниці, перелив горючу рідину з двох попередньо придбаних пляшок розчинника у придбану полімерну ємність з-під води «Трускавецька торгівельної марки «Своя Лінія».

Надалі, ОСОБА_6 , продовжуючи свій шлях, рухаючись по вулицях м. Вінниці, в напрямку залізничних колій залізничного зупинного пункту «Вінниця-Вантажна», віднайшов поряд з ними релейну шафу вхідного світлофора типу ШРУ-М, 1073 км., пікет № 8, що відноситься до Виробничого підрозділу «Вінницька дистанція сигналізації та зв?язку» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АК «Укразалізниця» та, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, що могли б виявити його протиправну діяльність, 28.02.2025 приблизно о 18 год. 18 хв., облив її зовнішню поверхню наведеною вище горючої рідиною та за допомогою запальнички здійснив її підпал.

Після підпалу релейної шафи, ОСОБА_6 , з метою уникнення викриття та притягнення до кримінальної відповідальності, залишив місце вчинення злочину, а відео описаного підпалу релейної шафи, завершуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, з метою отримання матеріальної винагороди, переслав невстановленому «замовнику». При цьому, на власний банківський рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (МФО 307770) від невстановленої особи 28.02.2025 о 23 год. 09 хв. ОСОБА_6 отримав грошовий переказ у сумі 3500 гривень

04.03.2025 о 01 год. 16 хв. ОСОБА_6 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня у відповідності до вимог КПК України повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, тобто, вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами, а саме: протоколами оглядів місць події, протоколом обшуку житла ОСОБА_6 від 03.03.2025, поясненнями ОСОБА_6 , протоколом огляду мобільного терміналу, вилученого в останнього, протоколами огляду відеозаписів, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкцією ч. 2 ст. 113 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Наразі, у вказаному кримінальному провадженні існують наступні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 має високу суспільну небезпечність й останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

- незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, підозрюваний, матиме можливість незаконного впливу свідків, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування для зміни показань;

- вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру, враховуючи обставини вчинення ним інкримінованого злочину, в яких він підозрюється, що вказують на схильність до вчинення дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (диверсійна діяльність) чи особам , які знаходяться під їхнім впливом та діють на виконанні їх вказівок.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_6 , будь-яких інших запобіжних заходів.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, його спрямованість проти основ національної безпеки України, дію воєнного стану на всій території України, визначення застави будь-якого розміру не забезпечить належного виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язків та не зможе запобігти ризикам, п.п. 1-3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні по суті клопотання просила застосувати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, по суті клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділом УСБ України у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000185 від 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 113 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 113 КК України, тобто вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення обґрунтована. Причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, існує ризик знищення або спотворення доказів підозрюваним, з метою уникнення покарання.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 вину визнає, одружений, має трьох дітей на утриманні, раніше не судимий.

Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Крім того, відповідно до вимог КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, відомості про його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, правову підставу для застосування виключного запобіжного заходу, а саме вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, а також, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження клопотання слідчого обґрунтоване та наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання особи, тобто з 04.03.2025 по 02.05.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя