Справа № 947/7498/25
Провадження № 1-кс/947/4080/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000028 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області.

Підставою для реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань став аналітичний продукт №34/0/23.13-02-29-24 від 02.05.2024, складений Управлінням аналізу та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи ПП «Сонекс» та ряду інших підприємств у період 2023-2024 років шляхом заниження фактичної суми реалізації товарно-матеріальних цінностей умисно ухились від сплати податків на загальну суму 37 563 516 грн.

Відповідно до інформації, отриманої за даними ІС «Податковий блок» ДПС України за період з 12.01.2023 - 22.12.2023 підприємство ПП "Сонекс" здійснило оформлення операцій із ввезення товарів на митну територію України (імпорт) в зоні діяльності Одеської митниці та здійснило зовнішньоекономічні операції, оформлені (митний режим імпорт «40») загальною фактурною вартістю 43 281 862 грн., а саме сантехнічні вироби (крани, водонагрівачі, мийки, вентилі, радіатори, шланги, лійки, шланги, оприскувачі, труби і т.і.), з метою реалізації на території України. Постачальниками сантехнічних виробів на території України є: - ТОВ «Аква Сервис» (), ТЗОВ "Український Легіон" (), ТзОВ "Шлях" ().

Покупцями імпортованої продукції є: - ТзОВ "Аква Сервис" (), ТзОВ "Катадін-Екотехн" (), неплатники ПДВ.

В ході досудового розслідування було проведено аналіз вартості вказаних товарів в мережі інтернет, за результатами якого встановлено, що в мережі інтернет за адресом https://katadin.com.uahttps:// та https://santehluks.com.ua:// знаходиться інтернет магазин в якому реалізуються товари, аналогічні тим, що імпортуються ПП "Сонекс". Аналізуючи ціни у вказаному інтернет магазині встановлено, що фактична реалізація імпортованих товарів здійснюється кінцевому споживачу через інтернет магазин по цінам, що значно більші від цін, яку відображено в податковій та фінансовій звітностях ПП "Сонекс".

Так встановлено, що вищевказані підприємста пов`язані між собою та здійснюють реалізацію імпортованих товарів кінцевому споживачу через інтернет магазин по цінам, що значно більші від цін яка декларується ПП "Сонекс", ТОВ «Катадін-Екотехн» та ТОВ «Аква Сервис» в податковій та фінансовій звітності. Про пов`язаність інтернет магазинів на вищевказаних інтернет сайтах може свідчити наступна інформація:

номера телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 зазначені на інтернет сайтах та в реєстраційних даних та фінансовій/бухгалтерській звітності підприємств ПП "Сонекс", ТОВ «Катадін-Екотехн» та ТОВ «Аква Сервис»;

адреса: Одеська область, м. Одеса, Хаджибейський район, вулиця Миколи, зазначена на інтернет сайтах та в реєстраційних даних та фінансовій/бухгалтерській звітності підприємств ПП "Сонекс", ТОВ «Катадін-Екотехн» та ТОВ «Аква Сервис»;

дані про банківські рахунки у форматі IBAN: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 зазначені на інтернет сайтах та в реєстраційних даних та фінансовій/бухгалтерській звітності підприємств ПП "Сонекс", ТОВ «Катадін-Екотехн» та ТОВ «Аква Сервис».

Порівняння фактичної ціни реалізації товарів згідно інтернет сайтів https://katadin.com.uahttps:// та https://santehluks.com.ua:// та ціни реалізації сантехнічних виробів ПП "Сонекс" наведено у таблиці №1 аналітичного продукту №34/0/23.13-02-29-24 від 02.05.2024.

Так встановлено, що ПП "Сонекс" () здійснює реалізацію імпортованого товару за цінами нижче ринкових, згідно поданої звітності. Вищевказане може свідчити про заниження доходів від реалізації товару в деклараціях по податку на прибуток та податкових зобов`язань в деклараціях з ПДВ у 2023 році на загальну суму 100 627 444 грн.

Проведеним співставленням задекларованих сум отриманих доходів ПП "Сонекс" (код ЄДРПОУ ) з фактично отриманими встановлено їх заниження на загальну суму 37 563 516 грн.

Враховуючи вище викладене, згідно висновку аналітичного продукту №34/0/23.13-02-29-24 від 02.05.2024., складеного Управління аналізу та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області від вбачається порушення:

- п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) посадовими особами ПП "Сонекс" код 30658841 ймовірно не нараховано та не сплачено до державного бюджету України податок на прибуток у 2023 році на загальну суму 18 112 940 грн., шляхом заниження доходів в деклараціях з податку на прибуток підприємств;

- п. 185.1, ст. 185, п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) посадовими особами ПП "Сонекс" код 30658841 ймовірно не нараховано та не сплачено до державного бюджету України податок на додану вартість у загальній 19 450 576 грн.

В періоді, за який проводилось дослідження, відповідальними за фінансово - господарську діяльність ПП "Сонекс" () був директор - ОСОБА_4 , (ІПН- НОМЕР_5 ) та засновник ОСОБА_5 , (ІПН- НОМЕР_6 ) які у тому числі є фізичними особами-підприємцями.

Так, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що у офісних та складських приміщеннях ПП "Сонекс", які розташовані у межах географічних координат 46.478478, 30.659336; 46.478441, 30.664990; 46.476379, 30.664910; 46.476461, 30.660165 здійснюється реалізація ТМЦ.

Згідно з матеріалами кримінального провадження у вказаних приміщеннях фактично розташовані офісні та складські приміщення, які використовуються ПП «Сонекс», ОСОБА_5 для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Одним з доказів протиправних дій службових осіб ПП "Сонекс" () які потребують доказуванню згідно ст.91 КПК України являються первинні, бухгалтерські, облікові, податкові та інші документи, чорнові записи, носії електронної інформації, які відображають об`єми, хронологію та інші дані про фактичні фінансово - господарські операції підприємства, що є об`єктами оподаткування.

З метою встановлення розміру завданих державі збитків протиправними діями службових осіб ПП "Сонекс" та проведення судової економічної експертизи необхідними є документи фінансово-господарської діяльності та показники бухгалтерського обліку суб`єкта господарської діяльності, котрі у інший спосіб, окрім як провести обшук за ймовірним місцем збереження документів не можливо.

Таким чином, на даний час є достатні підстави вважати, що у приміщеннях розташованих за вказаною адресою зберігаються чорнові записи, первинні бухгалтерські документи, комп`ютерна техніка, банківські картки, необліковані грошові кошти, печатки, штампи та інші знаряддя кримінального правопорушення, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути знищені або переховані.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини скоєння кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню 12.03.2025 на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 26.02.2025 проведено обшук автомобіля марки Fiat модель Doblo державний реєстраційний номер НОМЕР_7 за результатами проведення якого виявлено та вилучено: рахунки від 13.09.2024, 03.10.2024, 01.11.2024 щодо відвантаження сантехнічних товарів клієнтам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , всього на 3 арк.; картки обліку пального за 2024 рік на автомобіль Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_7 , всього на 3 арк.

14.03.2025 постановою заступника керівника відділу детективів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області вилучене майно визнано речовим доказом.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Процесуальний керівник в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що на теперішній час відсутні підстави для накладення арешту, у зв`язку із сплатою підприємством матеріальних збитків та штрафних санкцій до державного бюджету України, надав платіжні інструкції, у зв`язку з чим подане клопотання не підтримав, просив розглянути у його відсутності.

Представник ТОВ «Аква Сервіс» адвокат ОСОБА_8 надав заяву в якій зазначив, що заперечує проти клопотання прокурора. Просив відмовити у його задоволенні та розглянути у відсутності представника власника майна.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності представника власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене під час обшуку майно, може відповідати критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Щодо накладення арешту на вилучені рахунки від 13.09.2024, 03.10.2024, 01.11.2024 щодо відвантаження сантехнічних товарів, то зазначені документи можуть містити у собі фактичні обставини проведення фінансово-господарських операцій ПП «Сонекс», ТОВ «Катадін-Екотехн» ТОВ «Аква`Сервис», ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_13 та інших пов`язаних суб`єктів господарської діяльності та в частині реалізації товарів у т.ч. за готівкові кошти та можуть бути об`єктами дослідження, необхідними для проведення відповідних експертиз.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В той же час, прокурором не надано достатніх доказів необхідності в накладені арешту на картки обліку пального за 2024 рік на автомобіль Fiat Doblo, р.н. НОМЕР_7 .

Так під час розгляду клопотання встановлено, що вилучені під час проведення обшуку картки обліку пального за 2024 рік, є майном, що не має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000028 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Крім того, процесуальний керівник не підтримав клопотання про накладення арешту. У зв`язку з чим у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на документи, вилучені під час обшуку 12.03.2025 автомобіля марки Fiat модель Doblo державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , а саме: рахунки від 13.09.2024, 03.10.2024, 01.11.2024 щодо відвантаження сантехнічних товарів клієнтам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , всього на 3 арк.

шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися ними до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно - його власнику.

Виконання ухвали покласти на уповноваженого детектива ТУ БЕБ в Одеській області.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1