ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/371/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.272 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-кп/817/371/24 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст.272 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та призначено їм покарання у виді - 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України їх звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням 1 року іспитового строку.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на обвинувачених в період дії іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Додаткове покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 рік ухвалено виконувати самостійно.

В порядку КПК України вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , станом на 15.09.2022 перебував на посаді начальника будівельного управління «Житлобуд-2» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» (далі - БУ «Житлобуд-2» ТОВ «Тернопільбуд») ЄДРГІОУ 01268963.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону прані» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною прані, а саме:

-створює відповідні служби і призначає "посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання;

-розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці: забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;

-впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;

-забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування них причин;

-організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками -вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; - розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, -забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці;

-здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;

організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці;

-вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону праці» працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття па роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок.

Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, то забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.

Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони прані.

Відповідно до посадової інструкції начальника будівельного управління, затвердженої генеральним директором ГОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_12 09.12.2013, до службових обов`язків ОСОБА_7 входить:

п.2.5. Вживає заходів щодо сприятливих умов праці;

п.2.11. Знає і виконує, вимоги нормативних актів про охорону праці та навколишнього

середовища, дотримується норм, методів і прийомів безпечного виконання робіт';

п.4.2. Начальник управління несе відповідальність за недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки. Відповідно до наказу начальника БУ «Житлобуд-2» ТОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_7 № 45 к від 06.08.2020 ОСОБА_13 прийнято на роботу муляром 2-го розряду з 07,08.2020 на будівельну дільницю БУ «Житлобуд-2» ТОВ «Тернопільбуд».

15.09.2022, о 08:00 працівники БУ «Житлобуд-2» ТОВ «Тернопільбуд», а саме: виконроб БУ «Житлобуд-2» ГОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_8 , муляр БУ «Житлобуд-2» ГОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_14 , муляр БУ «Житлобуд-2» ТОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_15 , муляр БУ «Житлобуд-2» ТОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_16 , муляр БУ «Житлобуд-2» ТОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_13 , а також кранівник ТОВ «Тернобудмеханізація» ОСОБА_17 , проводили будівельні роботі на об`єкті незавершеного будівництва багатоквартирного будинку на перехресті вулиць Тарнавського-Київська у м. Тернополі, а саме об`єкті «Блок-секція 12». Цього ж дня, перед початком робочого дня між працівниками було розподілено обов`язки по будівництву, безпосередньо ОСОБА_13 в усній формі від виконроба ОСОБА_8 , отримав завдання здійснювати мурування цегляних стін, а також виконувати роботи на шнековому перевантажувачі, які полягали у контролі за змішуванням бетонної суміші та подальше її вивантаження у баддю для подачі на робочі поверхи. Перед виконанням вказаних робіт ОСОБА_13 не проходив спеціальне навчання та перевірку знань з охорони прані як машиніст шнекового перевантажувача і як стропольник. На момент використання даного шнекового перевантажувача один із його механізмів перебув у несправному стані, що виявлялося у не запиранні захисної решітки, а тому шнек міг працювати із піднятою решіткою, що категорично заборонено правилами охорони праці та експлуатації даного устаткування.

15.09.2022, близько 15:20, ОСОБА_13 , вивантаживши залишки бетонної суміші, у баддю для подачі та подальшого транспортування на робочі поверхи, приступив до миття та обстукування лопостей вище вказаного шнекового перевантажувача. Так, останній взявши шланг та увімкнувши папір води почав омивати лопоті, завершивши омив яких, приступив до їх обстукування. Падалі, ОСОБА_13 взяв металевий молот та привівши в дію шнековий перенавантажувач, з метою його очищення, відчинив захисну решітку та виліз на нерухому частину перенавантажувача. Крім цього, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зачепившись за одну із лопостей шнеку, яка здійснювала кругові рухи, не втримав рівновагу та впав у ємність, у результаті чого останнім отримано травми несумісні із життям, що призвели до смерті на місці події. Смерть ОСОБА_13 настала від механічної асфіксії при стисненні органів грудей та живота, яка виникла внаслідок' травмування його тіла обертовими рухами шнека з наступним стисненням тулуба та кінцівок між деталями змішувача.

Наказом №02/ТР від 25.01.2022 затверджено перелік робіт підвищеної небезпеки по БУ «Житлобуд-2». Згідно Додатку до наказу №02/ТР від 25.01.2022 у п.З. Монтаж, демонтаж, налагодження ремонт, технічне обслуговування матий, механізмів, устаткувань підвищеної небезпеки. Тому, робота, яку виконував ОСОБА_13 під час настання нещасного випадку, відповідно до додатку до наказу №02/ТР від 25.01.2022 відноситься до робіт із підвищеною небезпекою.

Згідно п.1.4 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони прані (НПАОГІ 0.00-4.12-05): робота підвищеної небезпеки - робота в умовах впливу шкідливих та небезпечних виробничих чинників або така, де є потреба у професійному доборі, чи пов`язана з обслуговуванням, управлінням, застосуванням технічних засобів праці або технологічних процесів, що характеризуються підвищеним ступенем ризику виникнення аварій, пожеж, загрози життю, заподіяння шкоди здоров"ю, майну, довкіллю.

Згідно Державно будівельних норм А.3.2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві»:

- п.4.28. Допуск на будівельний майданчик сторонніх осіб або працівників, що не зайняті на роботах на даній території, а також осіб, що перебувають у стані алкогольного, токсичного або наркотичного сп`яніння, забороняється.

- п.7.1.2. Будівельні машини повинні відповідати вимогам нормативних документів і на них повинна бути експлуатаційна документація, а крани та інші машини, що придбані за кордоном повинні мати сертифікат відповідності вимогам безпеки праці (6.3 НПАОГІ 0.00-1.01). Забороняється експлуатація засобів механізації без передбачених їх конструкцією огорож, блокувань, систем сигналізації та інших засобів колективного захисту працюючих;

- п.7.1.4. До управління і обслуговування будівельних машин допускаються особи (працівники), що отримали відповідну професійно-технічну підготовку, пройшли навчання і перевірку знань із безпеки праці.

Також, «Вимогами безпеки та захисту здоров`я під час використання виробничого обладнання працівниками» (НПАОП 0.00-7.14-17) визначено:

- Р.ІІ п.1. Роботодавець повинен вживати необхідних заходів, щоб виробниче обладнання, яке використовується працівниками, відповідало виконуваній роботі або було належним чином пристосоване для виконання роботи та не становило загрози їхньому життю або здоров`ю.

- Р.Ш н.8. Якщо існує небезпека через механічний контакт із рухомими частинами виробничого обладнання, що може призвести до нещасних випадків, його частини обладнуються захисними огородженнями чи пристроями для унеможливлення поступу до небезпечних зон або пристроями для зупинення руху небезпечних частин до моменту досягнення небезпечних зон. Захисні огородження та пристрої мають відповідати таким вимогам: бути міцними; не становити будь-якої додаткової небезпеки; унеможливлювати їх зняття або виведення з ладу; розташовуватися па достатній відстані від небезпечної зони; не обмежувати спостереження за робочим циклом обладнання; бути зручними для проведення операцій із встановлення або заміни частіш виробничого обладнання та для технічного обслуговування, обмежуючи доступ тільки до тієї тони, в якій мас виконуватися робота, та (якщо можливо) без зняття їх захисних огороджень і пристроїв.

Внаслідок грубого порушення вище вказаних вимог, начальником будівельного управління ОСОБА_7 допущено бездіяльність, що полягала у невжитті заходів щодо створення безпечних і сприятливих умов праці на будівельному майданчику, чим недотримано вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме ст.ст. 13, 18 Закону України «Про охорону праці», п.2.5, п.2.11, и.4.2 «Посадової інструкції начальника управління», затвердженої генеральним директором ТОВ «Тернопільбуд» ОСОБА_12 09.12.2013. За таких умов, проявлена ОСОБА_7 бездіяльність перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням нещасного випадку із ОСОБА_13 від чого настала смерть останнього.

В апеляції скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду в змінити частині призначеного йому покарання. Вважає, що у відповідності до вимог ч.2 ст.69 КК України наявні підстави не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою з огляду на наявність двох і більш обставин, які помякшують його покарання, даних про його особу, а також ролі, яку він виконував у вчиненні злочину, його поведінки під час вчинення, співвідношення його вини та вини інших обвинувачених, а також причинно наслідкового звязок між бездіяльністю, яку він допустив та настанням нещасного випадку з ОСОБА_13 , від чого настала смерть останнього, зокрема, у допущенні бездільності, що полягала у невжитті заходів щодо створення безпечних та сприятливих умов праці на будівельному майданчику. Вважає, що безпосередньою причиною смерті потерпілого було допущення його виконробом ОСОБА_8 до роботи на технічно несправному шнековому перевантажувачі в стані алкогольного спяніння, без проходження спеціального навчанння та перевірки знань і відповідних інструктажів з охорони праці на даний механізм та неналежний контроль за додержанням працівником трудової дисципліни, який не повідомив його про несправність шнекового перевантажувача та появу працівника на роботі в стані алкогольного спяніння, допуск його в такому стані на роботу та відсутність спеціального інструктажу по охороні праці на даний механізм, тому вважає що він що не мав реальної можливості вжити належних заходів щодо створення безпечних умов праці на будівельному майданчику.

Обгрунтовує свої вимоги також тим, що він раніше до кримінальної відповіальності не притягувався, здобув вищу освіту, має міцні соціальні звязки, одружений, проживає за місцем реєстрації, виключно позитивно характеризується та місцем проживання та роботи, має тривалий трудовий стаж. Долучив до матеріалів апеляційної скарги протокол загальних зборів трудового колективу ТОВ Тернопільбуд від 28.08.2024, у якому трудовий колектив просить не позбавляти його права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконанням робіт з підвищеною небезпекою строком на 1 рік з огляду на його виключно позитивну трудову діяльність та неналежної роботи цілого управління у звязку з необхідінсть знайти йому заміну. Вказує, що з 2008 року працює на посаді начальника БУ Житлобуд-2 ТОВ Тернопільбуд, яке є його єдиним місцем роботи з 1986 року та за всі роки роботи це перший нещасний випадок, який стався з його підлеглим.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити з викладених у ній мотивів, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив не застосовувати до ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою з огляду на те, що саме він не повідомив начальника про несправність шнекового перевантажувача та появу потерпілого на роботі в стані алкогольного спяніння та допустив його в такому стані на роботі, за відсутності спеціального інструктажу по охороні праці на даний механізм, представника потерпілої, який також підтримав апеляційну скаргу та повідомив про те, що одразу після настання нещасного випадку з потерпілим, ОСОБА_7 активно сприяв органу досудового розслідування, надавши всю необхідну документацію, повністю відшкодував потерпілій заподіяну матеріальну та моральну шкоду та жодних претензій вона до нього не має, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Тому суд апеляційної інстанції перекладає вирок місцевого суду лише щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм злочину, за установлених судом та викладених у вироку обставин, є правильними оскільки ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким суд дав належну оцінку, визнавши їх належними, допустимими та достатніми, та які у апеляційній скарзі не оспорюються, як і кваліфікація їх дій за ч.2 ст.272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобовязана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, що призвів до загибелі людини, а тому вважав за доцільне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_7 раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, до яких суд відніс визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди, за відсутності обставин, які б обтяжували покарання, вважав за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які є необхідні і достатні для його виправлення. З чим погоджується колегія суддів та що в апеляції також не оспорюється.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 рік місцевий суд врахував характер кримінального правопорушення, вчиненого ним за посадою та його наслідки у вигляді загибелі людини.

Перевіряючи доводи апелянта щодо необгрунтованого призначення йому місцевим судом вказаного додаткового покарання колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів вважає що не дивлячись на те, що злочин, вчинений ОСОБА_7 є тяжким, він характеризується необережною формою вини та місцевий суд при призначенні обвинуваченому додаткового покаранння у виді позбавлення права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою не врахував роль, яку він виконував та його поведінку під час вчинення, співвідношення його вини та вини інших обвинувачених, а також причинно наслідковий звязок між бездіяльністю, яку він допустив та настанням нещасного випадку з ОСОБА_13 , зокрема, вона полягала у невжитті заходів щодо створення безпечних та сприятливих умов праці на будівельному майданчику, однак, в певній мірі ступінь його вини знижує те, що саме виконроб ОСОБА_8 не повідомив його про технічну несправність шнекового перевантажувача, а також про допущення до роботи на ньому потерпілого ОСОБА_13 в стані алкогольного спяніння та без проведення відповідного інструктажу на даному механізмі, що й стало безпосередньою причиною смерті потерпілого. Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне визнати обставинами, які помякшують додаткове покарання ОСОБА_7 те, що під час роботи на товаристві з 1986 року він виконував свої посадові обовязки відмінно, без жодних зауважень, на нього не накладались будь-які стягнення, користується авторитетом, є цінним працівником та застосування до нього додатковаго покарання в умовах воєнного стану в країні призведе до неналежної роботоздатності цілого управління оскільки знайти йому заміну практично буде неможливо, за всю його діяльність це перший нещасний випадок, який стався з його підлеглим, що підтверджується протоколом трудового колективу загальних зборів ТОВ Тернопільбуд від 28.08.2024, де були присутні 502 особи, з відповідними додатками, який звернувся до суду з проханням не позбавляти начальника БУ Житлобуд-2 ТОВ Тернопільбуд ОСОБА_7 права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконанням робіт з підвищеною небезпекою в звязку з вищенаведеним, а також те, що потерпіла не має до обвинуваченого жодних претензій ні матеріального чи ні морального характеру та висловила думку щодо доцільності непризначення йому додаткового покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення та в сукупності з даними про його особу, а саме того що він одружений, проживає за місцем реєєстрації, виключно позивно характеризується та місцем проживання та роботи, на диспансерних обліках не перебуває, ТОВ Тернопільбуд є єдиним місцем його роботи з 1986 року, колегія суддів вважає що наявні підстави у відповідності до ч.2 ст.69 КК України не призначати йому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та викоанням робіт з підвищеною небезпекою.

При цьому , як вірно зазначив місцевий суд, він є раніше не судимою особою, визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, активно сприяв органу досудового розслідування, повністю відшкодував шкоду, відсутні обставни, які обтяжують його покарання.

Отже, апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити, а вирок місцевого суду в частині призначеного йому покарання - змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ч.2 ст.69 КК України без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері охорони праці та виконання робіт з підвищеною небезпекою .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому 1(один) рік іспитового строку, з покладенням на ОСОБА_7 обовязків згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судовго рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді