Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7525/24
Провадження № 1-кп/279/736/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000706 від 24.09.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с.Дружба Олевського району Житомирської області, громадянин України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2022 ОСОБА_4 строком на 3 роки уклав контракт добровольця територіальної оборони з Коростенським ДФТГ № 1 та був призначений на посаду заступника командира 1-ї роти Добровольчого формування Коростенської міської територіальної громади № 1, відповідно до якого на нього поширилася дія статуту Збройних сил України.

У подальшому, з травня 2023 року ОСОБА_4 проходив службу в Збройних силах України на посаді командира 1-ї роти Добровольчого формування Коростенської міської територіальної громади №1.

Відповідно до умов зазначеного контракту ОСОБА_4 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України щодо національного спротиву, добровольчих формувань територіальних громад, територіальної оборони і добровільно взяв на себе зобов`язання виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії Контракту, відповідно до вимог визначених Законом України «Про основи національного спротиву», «Положення про добровольчі формування територіальних громад», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1449 та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок діяльності добровольчих формувань територіальних громад, та цим Контрактом, додержуватися Конституції України, законів України та нормативно-правових актів при виконанні завдань та повноважень територіальної оборони, виконувати державні та/або громадські обов`язки в інтересах Українського народу.

Разом з тим, ОСОБА_4 будучи достовірно обізнаним щодо існуючої в державі заборони вільного обігу та поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями як предметами, пов`язаними із підвищеними ризиками, яка вимагає державного регулювання у спеціально дозвільний спосіб, тобто обов`язкову наявність встановленого на це законом дозволу у вузькому розумінні та передбаченого підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.92 Конституції України правовий режим власност визначається виключно законами України.

Згідно зі ст.178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних пра: можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені: цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними вц фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 (далі -Положення) дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої . .вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами.

Відповідно до п. 3 Положення Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Згідно з п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбанні зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється н вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.

У відповідності до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622 (далі - Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Згідно з п.8.2 Інструкції вогнепальна зброя - зброя, яка призначена для ураження цілей снарядами, що одержують спрямований рух у стволі (за допомогою сили тиску газів, які утворюються в результаті згоряння метального заряду) та мають достатню кінетичну енергію для ураження цілі, що знаходиться на визначеній відстані.

Відповідно до п.8.3 Інструкції бойова вогнепальна зброя - вогнепальна зброя, призначена для ураження людини та (або) техніки.

Згідно з п.8.9 Інструкції боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.

Згідно з п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (далі - Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозвол органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетне космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.

Пунктом 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження з зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроямі чи радіоактивними матеріалами» встановлено, що незаконний збут холодної вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів вибухових речовин або вибухових пристроїв полягає в умисній передачі їх іншії особі поза встановленим порядком шляхом продажу, обміну, дарування, сплаті боргу тощо.

При цьому, відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Пре Національну поліцію», поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основи національного спротиву» добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про основи національного спротиву» на громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Статтями 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статтями 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучі призначеним на посаду заступника командира 1-ї роти Коростенського ДФТІ № 1 вступив у злочину змову із головним сержантом (старшиною) 1-ї роті Коростенського ДФТГ № 1 ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_7 ) та у порушення зазначених вище норм законодавства і нормативно- правових актів України, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання, а також збут бойових припасів, діючи умисно, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Відтак, у точно невстановлений слідством день та час, однак не пізніше 08.02.2024, більш точний час органом досудового розслідування встановити не представилося можливим, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Переслідуючи виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , у точно невстановлений слідством день та час, однак не пізніше, 08.02.2024, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці придбали 172 (сто сімдесят два) 7,62 мм проміжні патрони зразка 1943 року, з кулею «ПО» зі сталевим осердям та 1 (одну) наступальну осколкову ручну гранату М-67, які перенесли у власні транспортні засоби, зокрема: автомобіль марки: «Opel Vectra», номерний знак: НОМЕР_1 , автомобіль марки: «Citroen Berlingo», номерний знак: НОМЕР_2 та зберігали їх з метою подальшого збуту.

Після цього, 08.02.2024 о 14 год. 40 хв. ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 , діючи з єдиним прямим умислом, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, перебуваючи неподалік території АЗС «WOG», що за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Жовтнева, буд. 26В, в обмін на 3 (три) тактичні рюкзаки об`ємом 36 літрів, загальною вартістю 4 060,00 (чотири тисячі шістдесят) гривень, незаконно збули ОСОБА_8 (особа із зміненими анкетними даними відповідно до ст. ст, 15, 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») 1 (одну) наступальну осколкову ручну гранату М-67, яка належать до вибухових пристроїв військового призначення - до бойових припасів, що придатна до вибуху, яку передав ОСОБА_4 , діставши з власного транспортного засобу - автомобіля марки: «Skoda Octavia», номерний знак: НОМЕР_3 та 172 (сто сімдесят два) патрони, що є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, а саме: бойовими 7,62 мм проміжними патронами зразка 1943 року, з кулею «ПС» зі сталевим осердям, придатних до стрільби на ураження цілі, які передав ОСОБА_6 з особистого транспортного засобу - автомобіля марки: «Citroen Berlingo», номерний знак: НОМЕР_2 .

Того ж дня, о 15 год. 15 хв. ОСОБА_8 перебуваючи на території відкритої ділянки місцевості з наступними географічними координатами: 50.7770791, 28.5954424, яка розміщується неподалік від села Лісівщина, Коростенського р-н., Житомирської обл., добровільно видав працівника Національної поліції України придбані у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 1 (одну) наступальну осколкову ручну гранату М-67, яка належать до вибухови пристроїв військового призначення - до бойових припасів, що придатна д вибуху та 172 (сто сімдесят два) патрони, що є боєприпасами стрілецьке вогнепальної зброї, а саме: бойовими 7,62 мм проміжними патронами зразка 194: року, з кулею «ПС» зі сталевим осердям, придатних до стрільби на ураження цілі.

Діями, які виразились у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 вчинив кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії спрямованні на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, у невстановлений день, час та місці, однак не пізніше 15.04.2024, у порушення Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 та Положення про дозвільну систему, затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав: 380 (триста вісімдесят) патронів стрілецької вогнепальної зброї, а саме: бойові 7,62 мм проміжні патрони зразка 1943 року, з кулею «ПС» з сталевим осердям; 10 (десять) патронів калібру 5,56 мм NATO, а саме: 8 (вісім) бойових патронів 5,56*45 NATO з кулею з комбінованим осердям та 2 (два) бойові патрони 5,56*45 NATO з кулею підвищеної пробивної здатності; 30 мм постріл ВОГ-17М.

У подальшому, продовжуючи реалізацію умислу, спрямованого на незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , не повідомляючи будь-кому, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 15.04.2024, незаконно переніс вищевказані бойові припаси до свого домоволодіння, що розміщується за адресою: АДРЕСА_3 та таким чином незаконно зберігав їх без передбаченого законом дозволу. 15.04.2024 у період часу з 06 год. 38 хв. по 10 год. 23 хв. під час проведення обшуку житла, зокрема: домоволодіння, яке розміщується за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: 380 (триста вісімдесят) патронів стрілецької вогнепальної зброї, а саме: бойові 7,62 мм проміжні патрони зразка 1943 року з кулею «ПС» з сталевим осердям - придатних до стрільби на ураження цілі; 2. 10 (десять) патронів калібру 5,56 мм NATO, а саме: 8 (вісім) бойових патронів 5,56*45 NATO з кулею з комбінованим осердям та 2 (два) бойові патрони 5,56*45 NATO з кулею підвищеної пробивної здатності - придатних до стрільби та 30 мм; постріл ВОГ-17М, який належить до вибухових пристроїв військовою призначення - до бойових припасів, що придатний до вибуху.

Вказані бойові припаси ОСОБА_4 придбав у невстановленому досудовим розслідуванням місці та зберігав з метою використання для власних цілей без передбаченого законом дозволу за місцем фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту виявлення та вилучення працівниками Національної поліції України.

Діями, які виразились у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальними правопорушеннями передбаченими ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК, ч.1 ст.263 КК України визнав повністю. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також йому зрозуміло, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Інші докази судом не досліджувалися.

Аналізуючи та оцінюючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини скоєного ним кримінальних правопорушень, які відповідають обставинам їх скоєння, викладеним у обвинувальному акті, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд вважає доведеним, що він вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при зазначених вище, встановлених у судовому засіданні обставинах.

Вина доказана повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу .

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Відповідно до змісту ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України є тяжкими злочинами.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 , на спеціалізованих обліках не перебуває, має ряд позитивних характеристик, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжких стосовно ст.12 КК України злочинів, суд вважає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він, ОСОБА_4 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався. Підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу судом не вбачається.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, і призначити покарання:

за ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання, виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувати.

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 24107,34 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомир від 19.04.2024 року - скасувати.

Речові докази:

- 380 патронів калібру 7,62; сигнальна міна з маркуванням «СМ 32012-95, СМ 0 -20-94»; гранатометний постріл «ВОГ17» з підривачем маркування «ВОГ -17М А-1Х-1 254-70-76, 533 11Р - 08»; артилерійський снаряд калібру 122 мм, з маркуванням «Р-4 122Н», що передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області вул.Старий Бульвар, 5/37 м.Житомир - передати в розпорядження Коростенського ДФТГ №1.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 Копія згідно з оригіналом: