Провадження № 1-кп/205/247/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001241 від 14.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українець, громадянина України, маючий середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, інвалід І групи, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 (єдиний унікальний номер 205/13295/23) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно своєї сестри ОСОБА_6 .

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2024 (єдиний унікальний номер 205/2442/24) ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно своєї сестри - ОСОБА_6 .

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 (єдиний унікальний номер 205/9709/24) визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно своєї сестри - ОСОБА_6 .

Надалі 13.09.2024 відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 017412 за вчинення 05.09.2024 домашнього насильства відносно своєї сестри ОСОБА_6 , яке виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозі фізичною розправою на її адресу. Так, 13.09.2024 було винесено терміновий заборонний припис, за скоєне адміністративне правопорушення 05.09.2024, стосовно кривдника ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , з забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, в період з 14 години 00 хвилин 13.09.2024 до 14 години 00 хвилин 16.09.2024.

Незважаючи, на те, що ОСОБА_5 неодноразово було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, останній належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_6 .

Так, 09.09.2024 приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, де він проживає, зокрема, разом зі своєю сестрою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насильство щодо своєї сестри ОСОБА_6 , а саме словесно ображав її в грубій формі, з використанням нецензурної лексики, що принизило честь і гідність потерпілої, кричав на останню. Згідно з висновком експерта № 93/10 від 23.10.2024, ситуація, що досліджується за кримінальним провадженням має психотравмувальний та психологічно деструктивний характер для особистості ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено: негативні зміни в емоційній сфері та у звичній діяльності підекспертної; негативний вплив на сімейну сферу; додаткові перешкоди для реалізації її оптимальної життєдіяльності, докладання додаткових зусиль та витрачання психофізіологічних ресурсів задля подолання перешкод і наслідків, порушення життєвого укладу. Всі виявлені психологічні (моральні) страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією, яка розглядається. Діями ОСОБА_5 завдано психологічні (моральні) страждання потерпілій.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, кваліфікуються за ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим, обмежившись лише допитом та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєння кримінального правопорушення надавши суду показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням пропозиції учасників судового провадження сторони обвинувачення та обвинуваченого на підставі приписів ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а його умисні дії, які виразились в домашньому насильстві, тобто у систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, маючий середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, інвалід І групи, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Враховуючи викладене, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді пробаційного нагляду. Саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, з урахуванням обставин вчинення домашнього насильства, що містить ознаки систематичності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, відповідно до якого направити останнього для проходження програми для кривдників.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено - судову психологічну експертизу, висновок експерта № 93/10 від 23.10.2024, вартістю якої складає 2 500 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку покарання у вигляді пробаційного нагляду ОСОБА_5 рахувати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 , обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на ОСОБА_5 , обов`язок пройти програму для кривдників протягом 1 (одного) місяця.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судово психологічної експертизи, висновок експерта № 93/10 від 23.10.2024, вартістю складає 2 500 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1