У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року

м. Київ

справа №454/2234/13-к

провадження № 51-1725ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року,

встановив:

Ухвалою Львівськогоапеляційного суду від 10 грудня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування вказаного судового рішення та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог він посилається на те, що ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки апеляційний суд не дав належної оцінки його доводам про наявність нововиявлених обставин.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту ст. 459 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими обставинами є лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Тобто, для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі якої ухвалено оскаржуване рішення.

Як убачається із копії оскаржуваного судового рішення, ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Сокальського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року за нововиявленими обставинами, дійшов висновку про те, що у зазначеній заяві не наведено обставин, визначених ч. 2 ст. 459 КПК України.

Слід зазначити, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема у справі "Желтяков проти України". Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає в тому, що жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Зокрема, у названій справі ЄСПЛ зазначив:

"у будь-якому разі Суд вважає, що ситуація не вимагала такого грубого втручання у остаточне рішення суду. Немає жодних підстав вважати, що воно стосувалося серйозного порушення процесуальних норм. Також не стверджувалось, що висновок був "завідомо неправильним".

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо наявності нововиявлених обставин є необґрунтованими.

Крім цього, щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_4 стосовно безпідставної відмови суду апеляційної інстанції у відкритті провадження за заявою про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від

01 листопада 2024 року за нововиявленими обставинами, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа

№522/14170/17 провадження № 51-1836кмо19).

Згідно з указаним висновком, положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами й ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_4 на ухвалу Львівськогоапеляційного суду від 10 грудня 2024 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3