СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/372/25 пр. № 1-кп/759/811/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білокоровичі Коростенського району Житомирської області, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, особа з інвалідністю ІІ групи, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2024 року, близько 02 год. 50 хв., поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП, ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП, ОСОБА_8 , відповідно до розстановки сил та засобів заступили на зміну в період часу з 19 год. 00 хв. 29 листопада 2024 року по 07 год. 00 хв. 30 листопада 2024 року по нагляду за безпекою дорожнього руху в складі автопатруля «Рубін-0800» на службовому автомобілі «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_1 по території оперативного обслуговування.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою до ст. 364 КК України були службовими особами, оскільки постійно здійснювали функції представників влади.

30 листопада 2024 року, близько 02 год. 50 хв., під час здійснення автопатрулювання на території Святошинського району м. Києва, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , рухаючись на службовому автомобілі по вул. Гната Юри, зупинили автомобіль «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3. , який порушив Правила дорожнього руху. Після зупинки працівники поліції повідомили ОСОБА_3 про причину зупинки та висунули вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Під час розмови поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_3. про те, що щодо нього буде складена відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У свою чергу, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він вчинив порушення Правил дорожнього руху, за які передбачена адмінвідповідальність, з метою уникнення від неї вирішив здійснити пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення нею з використанням службового становища дії в його, ОСОБА_3. , інтересах, а саме не складання відносно нього адмінпротоколу.

З цією метою, близько 03 год. 50 хв. того ж дня ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є службовими особами органів Національної поліції України, діючи умисно з метою уникнення адміністративної відповідальності та розуміючи незаконність своїх дій, в ході розмови висловив пропозицію надати вказаним працівникам поліції неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не складення протоколу про адмінпорушення. При цьому, ОСОБА_3 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію надати неправомірну вигоду службовій особі, приблизно о 03 год. 50 хв. встиг покласти на передню панель службового автомобіля поліцейських грошові кошти в сумі 1 000 грн. однією купюрою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Суду показав, що дійсно 30 листопада 2024 року, близько 02 год. 50 хв., як водій автомобіля «МАЗДА» д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Тому, намагаючись уникнути відповідальності за це, запропонував працівникам поліції грошову винагороду в розмірі 1 000 грн., для того, щоб вони не складали протокол про адмінпорушення. Проте працівники поліції відмовились та заборонили йому передавати грошові кошти, а сам факт задокументували на камеру. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, зробив для себе належні висновки, вдячний поліції за належне виконання своїх службових обов`язків.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 30 листопада 2024 року, вчинив пропозицію надати неправомірну вигоду службовій особі за невчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища (нескладання адміністративного протоколу), а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується до і після вчиненого позитивно, має на утриманні малолітню дитину, є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе у даному випадку призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України без застосування правил ст. 69 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази по справі - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_1