Справа №949/108/25
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

06 лютого 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Власник майна ОСОБА_5 , через свого представника - адвоката ОСОБА_6 , звернулася до Дубровицького районного суду Рівненської області із клопотанням про скасування арешту з майна та просить суд скасувати арешт на автомобіль марки "Volkswagen Passat", н.з. НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 14 січня 2025 року слідчим суддею Дубровицького районного суду Рівненської області було накладено арешт на автомобіль марки "Volkswagen Passat", н.з. НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 . Однак, автомобілем фактично користується ОСОБА_7 . Вважають, що зазначене рішення прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, а відтак, має бути скасоване повністю, а у випадку, якщо суд не вважатиме доцільним скасування такого арешту повністю, скасувати його в частині обмеження прав особи щодо користуванням майном, яке належить їй на праві власності.

За статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 16 Кримінального процесуального кодексу України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Арештом майна, як передбачено частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктами 5 та 6 частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відповідно до частини 4 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Однак, на їх думку, слідчим суддею, при винесенні ухвали про арешт майна від 14 січня 2025 року, зазначених вище вимог Кримінального процесуального кодексу України дотримано не було, з огляду на наступне:

- вважають, що відповідне обмеження права власності не відповідає критеріям розумності та співрозмірності в частині користування майном, адже відсутні обставини, за якими відповідний ступінь втручання у права власника майна користуватися таким майном був би виправданий та необхідний для досягнення завдань кримінального провадження;

- на їх думку, відсутні обставини за якими виконання завдань кримінального провадження, а також здійснення швидкого та ефективного розслідування кримінального провадження мало б супроводжуватися втручанням у права та свободи володільця майна, в частині користування ним;

- таке обтяження права власності ОСОБА_5 , всупереч вимогам частини 4 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, відбулося у найбільш обтяжливий спосіб, який є зовсім не співрозмірним завданням кримінального провадження на даному етапі;

- слідчим суддею не було враховано несприятливих наслідків арешту такого майна, адже автомобіль, власником якого є ОСОБА_5 , є єдиним у її сім`ї, що негативно вплине на провадження нею нормальної життєдіяльності. Зокрема, це стосується й того факту, що зазначений транспортний засіб регулярно використовується для доставки до навчального закладу дітей особи, на майно якої накладено арешт, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які навчаються у Рафалівському ліцеї Рівненської область, а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відвідує заклад дошкільної освіти.

Також, варто зазначити, що зазначений автомобіль використовується подружжям для доїзду до місця праці.

Тому, спираючись на викладене вище, а також на ухвалу слідчого судді від 14 січня 2025 року, слідчим СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_4 , на їх думку, не було наведено обґрунтованих підстав накладення арешту на майно ОСОБА_5 , що свідчить про відсутність необхідності у такому арешті.

Разом із тим, повідомляємо, що 18 січня 2025 року працівниками поліції було проведено обшук арештованого автомобіля, що належить на праві власності ОСОБА_5 , в ході якого не було виявлено будь-якої цінної для цього кримінального провадження інформації, а відтак, скасування арешту зазначеного майна, в частині користування таким майном, ніяким чином не зашкодить кримінальному провадженню. Окрім того, зазначають, що ОСОБА_5 не має статусу ані підозрюваної, ані обвинуваченої, яка в силу вимог Кримінального процесуального кодексу України несе цивільну відповідальність за будь-яку можливу шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відтак, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представника - адвокат ОСОБА_6 подане клопотання підтримали, просили суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 січня 205 року, а саме на на автомобіль марки "Volkswagen Passat", н.з. НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту з вказаного майна, оскільки вказаний автомобіль є речовим доказами у кримінальному провадженні, а досудове розслідування не завершене. Крім того зазначила, що досудове розслідування кримінального провадження №0000013, проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо клопотання про скасування арешту майна поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та наявні в матеріалах справи документи, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов висновку, що клопотання в задоволенні клопотання слід відмовити.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 січня 2025 року було накладено арешт на автомобіль марки "Volkswagen Passat", н.з. НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 .

Варто зазначити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, суд погоджується із думкою прокурора про те, санкцією частини 3 статті 332 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому у випадку встановлення винних осіб та доведення їх вини, в подальшому виникне питання щодо конфіскації майна.

На думку слідчого судді, зняття арешту на даний час може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для його скасування.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, враховуючи ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що у задовленні клопотанн слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 64-2, 98-100, 170-174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна - автомобіля марки "Volkswagen Passat" державний номерний знак НОМЕР_3 ,VIN номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2025 року.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1