Справа № 164/2381/24
п/с 1-в/164/108/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

з участю секретаря судового засідання Шумік О.І.,

прокурора Прокопчука В.А.,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 Сопронюка Р.І.,

засудженого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі клопотання засудженого ОСОБА_1 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_1 звернувся в суд з клопотанням про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України. Свої вимоги обґрунтував тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 357 КК, ст. 69 КК, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 14 вересня 2023 року. Згідно вироку суду ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 1917 гривень 19 копійок. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 1 січня 2023 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1342 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2684 гривень. ОСОБА_1 було засуджено за викрадення чужого майна на загальну суму 1917 гривень 19 копійок, яке Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів віднесено до дрібного викрадення чужого майна, тобто до адміністративних правопорушень, а тому він має бути звільнений від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Вищевказані зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі, а тому мають бути застосовані до засудженого ОСОБА_1 . Посилаючись на зазначені обставини, просив звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року, в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, думку представника адміністрації установи, який проти задоволення клопотання не заперечував, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто викрадення чужого майна на суму до 3028 гривень) є дрібним викраденням чужого майна, за яке настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 357 КК, ст. 69 КК, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42. Строк відбування покарання рахується з 14 вересня 2023 року. Згідно вироку суду ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 1917 гривень 19 копійок.

Оскільки ОСОБА_1 1 січня 2023 року вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 1917 гривень 19 копійок, що на момент вчинення діяння мало ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів його дії підпадають під дію даного Закону, а тому вчинене останнім правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного йому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року, за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_1 діяння.

При вирішенні клопотання суд бере до уваги, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК, ч. 1 ст. 357 КК, ст. 69 КК, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 14 вересня 2023 року. За ч. 1 ст. 357 КК України ОСОБА_1 було призначено покарання у виді 50 (п?ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень, за ч. 4 ст. 185 КК, ст. 69 КК України - у виді 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 слід вважати засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 50 (п?ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень, а тому він підлягає негайному звільненню з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42.В зв?язку зі звільненням ОСОБА_1 від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 72, 74 КК України, Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року, за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_1 діяння.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2023 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 50 (п?ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

В зв?язку зі звільненням ОСОБА_1 від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України ч. 1 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 негайно.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42 для виконання та засудженому для відому.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_1 з-під варти підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду О.В. Невар