У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2025 м. Бар Вінницької області

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м. Бар Вінницької області клопотання СВ ВП №1Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні № 0000002 від 07.01.2025 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджене з прокурором Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 реалізувавши своє право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та набувши 30.09.2019 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0384, площею 2 га, що розташована на території Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області, всупереч норм Земельного кодексу України, 29.11.2021 повторно отримав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:002:0236 площею 2 га, що розташована на території Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області.

За даним фактом 07.01.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000002 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-13447/15-19-СГ від 09.08.2019, затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0384, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства на території Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області. Після чого, право власності на дану земельну ділянку зареєстровано 30.09.2019 в Держаного реєстратора речових прав на нерухоме майно Барської міської ради, реєстраційний номер 202.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_5 , 07.09.2021 видано рішення № 733 Копайгородської селищної ради 10 сесії 8 скликання «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою ОСОБА_5 ». Далі, на підставі заяви ОСОБА_5 , 12.11.2021 видано рішення № 1037 Копайгородської селищної ради 12 сесії 8 скликання «Про затвердження проекту із землеустрою ОСОБА_5 на земельну ділянку :01:002:0236» та таким чином, вказану земельну ділянку, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, передано у власність ОСОБА_5 . Після чого, право власності на земельну ділянку зареєстровано 29.11.2021 в Держаного реєстратора речових прав на нерухоме майно Шаргородської міської ради, реєстраційний номер 060.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно набув безоплатно у власність другу земельну ділянку, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства понад 2 гектари, що є порушенням норм Земельного кодексу України.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, ОСОБА_6 своїми незаконними діями, а саме повторним використанням ним права на безоплатне отримання земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, спричинив шкоду комунальній власності на загальну суму 30309,5 гривні.

Ураховуючи викладене, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на даний час має реальну можливість вільно розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0236, є достатні підстави вважати, що він може скористатися своїм правом та вчинити дії, пов`язані з її відчуженням, чи зміною їх конфігурації (об`єднанням, поділом) тощо, що значно ускладнить подальший розгляд справи або зробить його неможливим, а також унеможливить реальне виконання рішення суду. Тому, з метою запобігання вчиненню вказаних вище дій та для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів територіальної громади, є необхідність у накладенні арешту на належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0236.

Крім того, як відомо застосування вказаних заходів забезпечення арешту не є перешкодою для проведення у Державному земельному кадастрі реєстраційних дій та внесення записів щодо земельної ділянки, змін до неї, зокрема, пов`язаних із зміною цільового призначення земельної ділянки, її поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками. Такі реєстраційні дії фактично призведуть до зміни даних щодо спірної земельної ділянки: її меж, конфігурації, площі, присвоєння земельній ділянці нового кадастрового номера, і у разі задоволення позову унеможливить або ускладнить виконання рішення суду про повернення цієї ділянки територіальній громаді в особі Копайгородської селищної ради. Тому, для забезпечення ефективного поновлення порушених прав держави необхідно застосувати також захід забезпечення у виді заборони державним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються спірної земельної ділянки

В судове засідання слідчий не з`явився, однак останнім було подано заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.

У судове засідання ОСОБА_5 не прибув, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого, що надійшло до суду, відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За п. 4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому п. 4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

За ч. 8 ст. 170 КПК України , вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно ч.ч. 10-12 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно до ч.2 ст. 173 КПК України , при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу ); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу ); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обставини, які викладені у клопотанні, підтверджуються даними копій документів досудового розслідування, які були досліджені.

На підставі викладеного, та ураховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на вище зазначене майно, у даному кримінальному проваджені, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 2 га, з кадастровим номером :01:002:0236, що розташована на території Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області з метою її збереження, запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення а також її відчуження в кримінальному провадженні № 0000002 від 07.01.2025.

Заборонити державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, що стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0236, площею 2 га, що розташована на території Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: