Справа № 304/3193/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/20/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2024 року частково задоволено клопотання керівника відділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за №0000024 від 18 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тріполі Ліванська Республіка, мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Підозрюваний ОСОБА_9 не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Закарпатській області за реквізитами: код 26213408, МФО 820172, р/н UA0018501, ДКСУ м. Київ (призначення платежу згідно якого провадження, найменування суду, що виніс судове рішення, прізвище, ім`я по батькові особи, за яку внесено заставу), або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує прокурору та слідчому судді.

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_9 строком до 24 лютого 2025 року певні обов`язки.

У задоволенні вимог решти клопотання відмовлено.

Дата закінчення дії ухвали у частині покладених обов`язків 24 лютого 2025 року.

Керівник відділу детективів звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000024 від 18 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., а також просив покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу їхню вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні як особисто, так і за допомогою третіх осіб, а також здати на зберігання до ТУ БЕБ у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також зазначив, що 19 грудня 2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді мотивована тим,що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні детектива обставини підтверджуються наданими фактичними даними, що містяться у матеріалах клопотання. Абдуль ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від десяти (170 000 грн. до двадцять п`яти тисяч (425 000 грн.) неоподатковуваних мінімумів громадян, а також зазначив про існування ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та дійшов до висновку, що обрання відносно ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки не зможе запобігти встановленим ризикам та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_5 в інтересах Абдуль ОСОБА_11 вказує на те, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, яка винесена без урахування дійсних обставин справи з порушенням вимог процесуального права. Вказує, що клопотання детектива безпідставне, незаконне, необґрунтоване та невмотивоване, водночас слідчий суддя не відреагував на вказані порушення і виніс ухвалу, якою повністю задовольнив вимоги сторони обвинувачення. Зазначає, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам КПК України, є некоректним, ґрунтується на припущеннях та не підтверджується матеріалами досудового розслідування долученими до клопотання. Звертає увагу на те, що зазначені ризики є також припущенням, що не підтверджене матеріалами кримінального провадження та намагання сторони обвинувачення перекласти на сторону захисту необхідність мотивувати відсутність ризиків. Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати новий, більш м`який запобіжний захід.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , не з`явилися, однак адвокат направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у невідкладних слідчих діях.

Апеляційним судом відхилене заявлене клопотання, оскільки судовий розгляд справи уже відкладався за клопотанням захисника.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_6 і від нього не надходило клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Наведені норми процесуального права були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Обставини встановлені слідчим суддею знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду. З матеріалів справи вбачається, що Територіальним управлінням БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 18 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України.

19 грудня 2024 року у даному кримінальному провадженні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, було повідомлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керівник відділу детективів звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201-3 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування підозрюваній інших більш м`яких запобіжних заходів.

Усупереч доводам апелянта, клопотання слідчого відповідає приписам ст. 184 КПК України й до нього, зокрема, долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи.

За результатами розгляду наведеного вище клопотання, слідчий суддя застосував ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

При цьому, колегія суддів зауважує, що на вказаному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_12 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_12 підозри позбавлені підстав.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності встановлених ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_12 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що в свою чергу, дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді штрафу від десяти (170 000 грн.) до двадцять п`яти тисяч (425 000 грн.) неоподатковуваних мінімумів громадян, та який має високий ступінь суспільної небезпеки, мав місце в умовах воєнного стану, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, дані про особу підозрюваного, в тому числі сімейний, майновий стан, та його поведінку в їх сукупності, у співставленні з рядом установлених ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає, що лише запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, при цьому, не є одним із найсуворіших запобіжних заходів і не виходить за межі, визначені в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з покладенням на ОСОБА_12 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, здатен запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначений слідчим суддею розмір застави відповідає критеріям, закріпленим у ч. 4 ст.182 КПК України, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, та, з урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження, підстави для його зменшення є відсутніми.

На цьому етапі розслідування, лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, про що порушується питання в апеляційній скарзі.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Таким чином, оскаржуване рішення є обґрунтованим, вмотивованим та законним, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2024 року, якою застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді