ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Полтавської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 25.09.2024.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що з дослідженої заяви ОСОБА_7 убачається, що вона не містить конкретних і достатніх даних, які прямо чи хоча б опосередковано могли вказувати на вчинення слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_8 будь-якого кримінально-караного діяння, передбаченого певною нормою КК України, в тому числі й ст. ст. 364, 365 КК України, на які посилається заявник. А порядок оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, на досудовому провадженні врегульований нормами ст. ст. 303-306 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить зобов`язати прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_10 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_11 допущено бездіяльність щодо невнесення відомостей за його заявою.

Вказує, що слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві відмовив у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 12.07.2024 та у своїй відповіді від 27.07.2024 вимагав надання доказів, які б свідчили про те, що злочини, про які вказано в заяві, вчинені працівниками СБУ.

Зазначає, що КПК України не передбачено вимагання доказів слідчим на стадії внесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим вважає, що слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 допущено перевищення службових повноважень та вчинено перешкоджання притягненню до кримінальної відповідальності працівників СБУ.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги заявника, вказала на законність ухвали слідчого судді та просила залишити її без змін.

Мотиви суду.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону цілком дотримано.

Відповідно до матеріалів, що надійшли до суду, 09.10.2024 до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави звернувся ОСОБА_7 зі скаргою на бездіяльність прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_12 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за поданою ним заявою від 25.09.2024 про вчинення слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365 КК України.

У поданій скарзі ОСОБА_7 вказував, що 25.09.2024 він подав до Полтавської обласної прокуратури заяву, в якій виклав відомості про вчинення, на його думку, слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_8 службового кримінального правопорушення, яке полягало у тому, що він відмовив у відкритті кримінального провадження за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. 03.10.2024 він отримав відповідь прокурора ОСОБА_12 , якою було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою.

Отже, як стверджує заявник, відомості до ЄРДР внесені не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Як слідує із заяви ОСОБА_7 від 25.09.2024 до прокурора, в ній він посилався на те, що слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_8 не внесено відомості до ЄРДР за його заявою від 16.07.2024 про захоплення працівниками СБУ квартири за адресою АДРЕСА_1 , вилучення його майна та вчинення інших дій. А отже вважав, що такі дії слідчого містять склад кримінального правопорушення.

Однак, як правильно встановлено слідчим суддею, заява ОСОБА_7 від 25.09.2024 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення та могли бути внесені до ЄРДР, оскільки викладені у ній обставини фактично свідчать про непогодження ОСОБА_7 із процесуальною діяльністю слідчого, яка може бути оскаржена у передбачений законом спосіб.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3