СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1140/25
ун. № 759/3926/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , подану в інтересах Акціонерного товариства "УКРСИББАНК", на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у м.Києві про закриття кримінального провадження №0000966, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 388 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 року до суду, через систему "Електронний суд" надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в інтересах АТ "УКРСИББАНК" на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у м.Києві про закриття кримінального провадження №0000966, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 388 КК України,

Скарга мотивована тим, що 22.12.018 року АТ «УКРСИББАНК» звернувся до Національної поліції України з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якій просив внести відомості про вчинене громадянами України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кваліфікувавши вказане кримінальне правопорушення за ч.4 ст.190, ч.4 ст.191, ст.388 КК України (в редакції, чинній на момент звернення), розпочати досудове розслідування, захистити інтереси АТ «УКРСИББАНК», та надати заявнику Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 04.04.2019 року на адресу АТ «УКРСИББАНК» надійшов лист Головного слідчого управління Національної поліції №7449/24/3/2-2019 від 27.03.2019 року з інформацією про те, що керівництвом Національної поліції України доручено Головному управлінню Національної поліції у м. Києві провести перевірку, викладених у зверненні відомостей, вжити необхідних заходів для повного, всебічного і неупередженого дослідження всіх обставин та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. 03.06.2019 року АТ «УКРСИББАНК» був отриманий лист Солом`янського управління поліції №5224/125/55/05-2019 від 03.05.2019 року, яким повідомлялось, що після вивчення вказаної заяви не встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки в наданих матеріалах відсутні докази, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення. 05.06.2019 року АТ «УКРСИББАНК» був отриманий лист СУ ГУНП України у м. Києві №7844/125/23/3/03-19 від 10.04.2019 року, згідно якому заява АТ «УКРСИББАНК» про вчинене кримінальне правопорушення із доданими до ней матеріалами була передана до Подільського УП ГУ НП у м. Києві. Враховуючи, що через декілька місяців після подання заяви до правоохоронних органів відомості про кримінальне провадження не були внесені до ЄРДР, а матеріали справи перенаправлялися з одного територіального органу поліції до іншого, АТ «УКРСИББАНК» у червні 2019 року звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність посадової особи СУ ГУНП України у м. Києві. 20.08.2019 року Печерський районний суд прийняв рішення у справі №757/31009/19-к, яким зобов`язав посадових осіб ГСУ НП України внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою представника АТ «УКРСИББАНК» та в інтересах останнього та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику Витяг з вказаного реєстру. 11.10.2019 року Святошинським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2019 року до ЄРДР були внесені відомості про заяву АТ «УКРСИББАНК» про вчинення кримінального правопорушення за №0000966 та розпочато досудове розслідування. Під час здійснення досудового розслідування представник АТ «УКРСИББАНК» викликався до слідчого для надання показань, а 17.09.2020 року слідчим СВ Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 було прийнято постанову про залучення представника потерпілого АТ «УКРСИББАНК» ОСОБА_7 17.01.2025 року АТ «УКРСИББАНК» до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві було направлено запит, в якому банк просив повідомити про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000966. 20.01.2025 року на електронну адресу АТ «УКРСИББАНК» надійшла відповідь Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, в якій було зазначено, що 11.11.2020 року в порядку ст.284 КПК України було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що постанова про закриття кримінального провадження №0000966 не надсилалась ні АТ «УКРСИББАНК», ні його представникам, 28.01.2025 року банк надіслав до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві запит, в якому просив надіслати на адресу банку копію вказаної постанови.04.02.2025 року АТ «УКРСИББАНК» отримав відповідь Святошинського УП ГУНП у м. Києві про необхідно особисто прибути до Святошинського УП ГУНП в м. Києві. 10.02.2025 року представник АТ «УКРСИББАНК» прибув до Святошинського УП ГУНП в м. Києві та особисто отримав постанову про закриття кримінального провадження №0000966.

У заяві АТ «УКРСИББАНК» про вчинене кримінальне правопорушення були детально описані дії фізичних осіб, які мають ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.191, ст.388 КК України (в редакції, чинній станом на момент звернення з заявою), на підтвердження вчинення вказаних дій були додані відповідні докази та вказані особи, причетні до вчинення вказаних дій. Проте, за відведений процесуальним законом час для здійснення досудового розслідування, посадовими особами слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві не вчинено належних процесуальних дій для розслідування цього кримінального провадження та жодній з вказаних осіб не повідомлено підозру.В оскаржуваній постанові необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження. Винесена слідчим постанова всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000966 проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження має бути скасована.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї додатки, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлено, що 22.12.2018 року АТ «УКРСИББАНК» звернувся до Національної поліції України з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

10.10.2019 року Святошинським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві до ЄРДР були внесені відомості про заяву АТ «УКРСИББАНК» про вчинення кримінального правопорушення за №0000966.

17.09.2020 року слідчим СВ Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 було прийнято постанову про залучення представника потерпілого АТ «УКРСИББАНК» ОСОБА_7

11.10.2020 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000966, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 388 КК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідчування та жодній особі не було повідомлено про підозру.

07.01.2025 року АТ «УКРСИББАНК» до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві було направлено запит, в якому банк просив повідомити про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000966.

20.01.2025 року Святошинським УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про закриття кримінального провадження.

28.01.2025 року представник АТ "Укрсиббанк" звернувся з листом до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про надіслання на адресу банку копії постанови про закриття кримінального провадження.

04.02.2025 року Святошинським УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про необхідність з`явитись до управління поліції для отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

Водночас, зі змісту скарги вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим Святошинського УП ГУ НП у м. Києві 11.10.2020 року.

Разом з тим, як вбачається скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження до суду подана через систему "Електронний суд" 19.02.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, з матеріалів скарги убачається, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України..

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Крім того, ст. 115 КПК України встановлює порядок обчислення процесуальних строків, за ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

У зв`язку із наведеним слідчий суддя приходить до висновку, що ініціатором скарги пропущено строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, встановлений ч.1 ст.304 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

У будь-якому випадку, в силу положень ст. ст. 22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження.

У скарзі не порушується питання про поновлення встановленого КПК України строку на оскарження бездіяльності.

В той же час, правило дотримання десятиденного строку на оскарження дій або бездіяльності слідчого до слідчого судді має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Враховуючи те, що строк оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження закінчився, скарга подана після закінчення строку, передбаченого ст.304 КПК України, питання про поновлення пропущеного строку не порушується, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу особі, що її подала, при цьому, слід роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому цим Кодексом, за умови усунення недоліків, що стали підставою для прийняття слідчим суддею рішення про повернення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 369 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , подану в інтересах Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у м.Києві про закриття кримінального провадження №0000966, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 388 КК України повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1