Справа № 643/7014/20
Провадження № 1-в/643/418/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання (подання) начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання у виді громадський робот у зв`язку з закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгоград Волгоградської області РФ, не працюючого, неодруженого, засудженого 26.02.2021 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, який набрав законної сили 18.05.2021 року, згідно з вироком, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.02.2021 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

30.10.2024 начальник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» звернувся до суду з клопотання (поданням) про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначив, що 08.07.2021 до Сектору ювенальної пробації м. Харкова філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшли на виконання розпорядження та копія вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2021 стосовно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.07.2021 засудженому ОСОБА_3 та його законному представнику головному спеціалісту Служби у справах дітей по Московському району м. Харкова ОСОБА_4 направлені виклики до Сектору ювенальної пробації м. Харкова на 15.07.2021.

14.07.2021 до Сектору ювенальної пробації м. Харкова надійшли повідомлення від Служби у справах дітей по Індустріальному району та Відділу соціальної роботи по Індустріальному району м. Харкова ХМЦСС Довіра, в яких зазначено, що громадянин ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

15.07.2021 до Сектору ювенальної пробації м. Харкова з`явився законний представник головний спеціаліст Служби у справах дітей по Московському району м. Харкова ОСОБА_4 , яка надала письмове пояснення, в якому зазначила, що громадянин ОСОБА_3 проживає АДРЕСА_2 , разом зі своєю тіткою ОСОБА_5 .

15.07.2021 засудженому ОСОБА_3 та його законному представнику головному спеціалісту Служби у справах дітей по Московському району м. Харкова ОСОБА_4 повторно направлені виклики за новою адресою проживання до Сектору ювенальної пробації м. Харкова на 23.07.2021.

23.07.2021 засуджений ОСОБА_3 та його законний представник головний спеціаліст Служби у справах дітей по Московському району м. Харкова ОСОБА_4 не з`явилися до Сектору ювенальної пробації м. Харкова, на зв`язок не вийшли, причини неявки не повідомили.

В ході проведення першочергових розшукових заходів, з`ясовано що засуджений ОСОБА_3 з 23.07.2021 утримується в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Засуджений ОСОБА_3 не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, утримувався в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 23.07.2021 по теперішній час, з огляду на це засуджений ОСОБА_3 не ухиляється від відбування цього покарання. До кримінальної відповідальності по ст. 389 КК України притягнений не був.

Сектор ювенальної пробації м. Харкова Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області виконав усі дії в межах повноважень для виконання вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2021.

З моменту винесення вироку в період відбування громадських робіт згідно з довідкою (вимогою) УІАП України в Харківській області, засуджений ОСОБА_3 скоїв повторні злочини, а саме: ОСОБА_3 19.07.2021 повідомлено про підозру у скоєнні повторного кримінального правопорушення за ч. 2,3 ст. 185 КК України (ЄРДР № 0000080 від 26.04.2021); ОСОБА_3 20.07.2021 повідомлено про підозру у скоєнні повторного кримінального правопорушення за ч. 2,3 ст. 185 КК України (ЄРДР № 000056 від 13.01.2021); ОСОБА_3 25.06.2021 повідомлено про підозру у скоєнні повторного кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України (ЄРДР № 0000456 від 20.04.2021); ОСОБА_3 15.06.2021 повідомлено про підозру у скоєнні повторного кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України (ЄРДР № 0000159 від 29.04.2021).

В період з 2021 року по 2024 рік року Сектором ювенальної пробації м. Харкова неодноразово були направлені повідомлення до Московського районного суду м. Харкова, до Київського районного суду м. Харкова, до Фрунзенського районного суду м. Харкова, Ленінського районного суду м. Полтави щодо врахування вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2021 відносно засудженого ОСОБА_3 під час винесення нових судових рішень у справах відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , якому було повідомлено про підозру у скоєнні повторних кримінальних правопорушень за ч. 2,3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 був раніше засуджений за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.11.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки. Вирок скасовано відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2021 року за поданням Сектору ювенальної пробації м. Харкова та направлено засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Станом на 29.10.2024, відповідно до інформації з сайту «Судова влада України», інформації з «Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту» судові рішення по справах обвинуваченого ОСОБА_3 , не прийняті.

10.05.2024 Київським районним судом м. Харкова було винесено вирок (справа № 953/17613/21) про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, в якому враховано попередній вирок Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2021.

16.10.2024 Харківським Апеляційним судом (справа № 953/17613/21, 11-кп/818/1690/24) було винесено ухвалу, в якій зазначено, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2024 змінити. В частині засудження ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодом від 13 квітня 2021 року щодо потерпілого ОСОБА_6 вирок суду - скасувати і в цій частині кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за цим епізодом закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2024 посилання на врахування вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2021 при призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання на підставі статей 71, 72 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2021. В решті вирок Київського районного суду м. Харкова від 10 травня 2024 року залишити без змін.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 направила суду заяву, в якій просила розглянути зазначене подання без її участі, подання підтримала та просила задовольнити.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 направила суду заяву, в якій просила розглянути зазначене подання без її участі, подання підтримала та просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що клопотання (подання) заступника начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 26.02.2021 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Вирок суду набрав законної сили 18.05.2021.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд приходить до наступного.

Строк давності виконання вироку Московського районного суду м. Харкова 26.02.2021 відносно ОСОБА_3 переривався (засуджений скоїв повторні злочини, дата скоєння останнього злочину 29.04.2021).

Станом на 29.10.2024 строк давності виконання вироку Московського районного суду м. Харкова 26.02.2021 відносно громадянина ОСОБА_3 минув 29.04.2023, що відповідає положенням п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, згідно з яким особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Суд зауважує, що жодних даних про ухилення засудженим від відбування покарання суду не надано, з дня набрання вироку суду законної сили засуджений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувалася, обвинувальний вирок відносно останньої за ухилення від відбування покарання на підставі ст. 389 КК України в матеріалах подання відсутній, отже, немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

З огляду на викладене, суду не надано достовірних доказів того, що засуджений ухилявся від призначеного покарання, а висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи те, що факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, тому суд приходить до висновку, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчились.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про можливість звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, керуючись ст.539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання заступника начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2021 до покарання у виді 80 годин громадських робот, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1