№ 1-кп/756/332/25
В И Р О К

іменем України

29 січня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Гостомель Київської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Так, постановою від 14.02.2020 старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 призначено слідчим у кримінальному провадженні №0001172 від 14.02.2020 за фактом підроблення документів з метою використання несправжніх засобів для захисту рослин, їхнього незаконного виробництва, продажу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України.

У ході досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_6 та старший оперуповноважений Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , який діяв на підставі доручення слідчого ОСОБА_6 від 03.03.2020, 13.03.2020 приблизно о 19 год. 00 хв., прибули до торгівельних кіосків №№ 127, 128, 129, 130/1, які знаходяться на ринку «Полісся», що є місцем здійснення статутної діяльності ТОВ «Полісся» (), в межах проспекту Мінського, 2, 2-А та вулиці Полярна в м. Києві, де здійснювали свою господарську діяльність ОСОБА_8 та фізична особа-підприємець ОСОБА_5 .

Знаходячись за вищевказаною адресою, слідчий ОСОБА_6 відповідно до ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України вручив ОСОБА_5 запит щодо надання копій документів у кримінальному провадженні №0001172 від 14.02.2020, а старший оперуповноважений ОСОБА_7 допитав як свідка продавця зазначених торгівельних кіосків - ОСОБА_9 , про що складено протокол допиту свідка від 13.03.2020.

Згідно наданих ОСОБА_9 показань у кримінальному провадженні №0001172 від 14.02.2020, вона здійснює продаж рослин та квітів у малих архітектурних формах, за адресою: АДРЕСА_2 (місця №№ 127, 128), а саме працює продавцем неофіційно, не маючи будь-яких документів з працевлаштування, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , який виплачує їй заробітну плату.

У подальшому, 17.03.2020 у ОСОБА_5 , який розуміючи, що фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (ст. 265 Кодексу законів про працю України), а також те, що за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), передбачено адміністративну відповідальність, встановлену ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а ст. 172 Кримінального кодексу України за грубе порушення законодавства про працю передбачено кримінальну відповідальність, та усвідомлюючи можливі наслідки встановлення слідчим ОСОБА_6 факту здійснення ОСОБА_9 продажу рослин та квітів без оформлення відповідного трудового договору, що може стати підставою для притягнення ОСОБА_5 до вищезазначеної адміністративної чи кримінальної відповідальності, виник умисел, спрямований на пропозицію та надання старшому слідчому ОСОБА_6 неправомірної вигоди за вчинення останнім в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням влади, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , розуміючи, що старший слідчий ОСОБА_6 є службовою особою, яка займає відповідальне становище та постійно здійснює функції представника влади, являється слідчим у кримінальному провадженні №0001172 від 14.02.2020, уповноважений здійснювати досудове розслідування у ньому та має доступ до матеріалів вищевказаного кримінального провадження, діючи умисно, 17.03.2020 близько 11 год. 30 хв., зателефонував до старшого слідчого ОСОБА_6 та запропонував останньому вирішити питання щодо знищення протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2020 у кримінальному провадженні №0001172, на що старший слідчий ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_5 .

Продовжуючи свій намір ОСОБА_5 , 17.03.2020 близько 15 год. 00 хв. та 19.03.2020 близько 13 год. 00 хв. неодноразово телефонував до старшого слідчого ОСОБА_6 .

У зв`язку з чим, старший слідчий ОСОБА_6 , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», отримавши від ОСОБА_5 пропозицію щодо неправомірної вигоди, на виконання вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» відмовився від неї та письмово повідомив про пропозицію неправомірної вигоди керівника органу, спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій намір, спрямований на пропозицію та надання старшому слідчому ОСОБА_6 неправомірної вигоди, 13.05.2020 близько 10 год. 30 хв., зателефонував до старшого слідчого ОСОБА_6 та запропонував останньому зустрітися на автозаправній станції.

Того ж дня, 13.05.2020 близько 10 год. 45 хв., старший слідчий ОСОБА_6 , за ініціативи ОСОБА_5 , зустрівся з останнім на території автозаправної станції «Амік Енерджі», за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 8-Ж.

У ході вказаної зустрічі, старший слідчий ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що він має надати відповідь на запит від 13.03.2020 в порядку ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні №0001172 від 14.02.2020.

У свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що старший слідчий ОСОБА_6 являється слідчим у кримінальному провадженні № 0001172 від 14.02.2020, уповноважений здійснювати досудове розслідування у ньому та має доступ до матеріалів вищевказаного кримінального провадження, на виконання свого наміру, діючи умисно запропонував надати слідчому ОСОБА_6 неправомірну вигоду у грошовому еквіваленті за вчинення слідчим ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням влади, а саме за ненадання ОСОБА_5 відповіді на запит слідчого ОСОБА_6 від 13.03.2020 в порядку ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України та прийняття старшим слідчим ОСОБА_6 рішення про закриття кримінального провадження №0001172 від 14.02.2020.

Після того, 14.05.2020 близько 14 год. 15 хв., ОСОБА_5 прибув до службового кабінету № НОМЕР_7 Оболонського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 2-А, де продовжуючи вищевказаний намір, розуміючи, що за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), передбачено адміністративну відповідальність, встановлену ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також за грубе порушення законодавства про працю передбачено кримінальну відповідальність, передбачену ст. 172 Кримінального кодексу України, та усвідомлюючи можливі наслідки встановлення слідчим ОСОБА_6 факту здійснення ОСОБА_9 продажу рослин та квітів без оформлення відповідного трудового договору, що може стати підставою для притягнення ОСОБА_5 до вищезазначеної адміністративної чи кримінальної відповідальності, запропонував надати старшому слідчому ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 2 000 доларів США, що станом на 14.05.2020, згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют Національного банку України, становило 53 379 гривень, за вчинення старшим слідчим ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням влади, а саме прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0001172 від 14.02.2020, передачі ОСОБА_5 протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2020 або знищення вказаного протоколу, що могло стати підставою для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, встановленої ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення чи кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 172 Кримінального кодексу України.

На умисну вищевказану пропозицію ОСОБА_5 , старший слідчий ОСОБА_6 повідомив, що передати чи знищити протокол допиту свідка ОСОБА_9 не може та повинен вжити заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення можливого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172 Кримінального кодексу України, а саме грубого порушення законодавства про працю, після чого ОСОБА_5 ще раз підтвердив свій намір надати старшому слідчому ОСОБА_6 вищевказану неправомірну вигоду та повідомив останньому, що в нього при собі грошових коштів немає.

У подальшому, 26.05.2020 близько 11 год., перебуваючи у службовому кабінеті № НОМЕР_7 Оболонського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 2-А, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за власною ініціативою добровільно дістав з кишені своєї куртки грошові кошти у сумі 500 доларів США, що станом на 26.05.2020, згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют Національного банку України, становило 13 437 гривень, та самостійно відразу поклав їх між документами, що лежали на робочому столі старшого слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 .

За таких обставин, ОСОБА_5 , розуміючи, що за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), передбачено адміністративну відповідальність, встановлену ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також за грубе порушення законодавства про працю передбачено кримінальну відповідальність, встановлену ст. 172 Кримінального кодексу України, усвідомлюючи, що старший слідчий ОСОБА_6 є службовою особою, яка займає відповідальне становище та постійно здійснює функції представника влади, являється слідчим у кримінальному провадженні №0001172 від 14.02.2020, уповноважений здійснювати досудове розслідування у ньому та має доступ до матеріалів вищевказаного кримінального провадження, 26.05.2020 близько 11 год., перебуваючи у службовому кабінеті № НОМЕР_7 Оболонського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 2-А, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, надав старшому слідчому ОСОБА_6 частину раніше запропонованої ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 26.05.2020, згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют Національного банку України, становило 1 3437 гривень, за вчинення старшим слідчим ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням влади, а саме прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0001172 від 14.02.2020, передачі ОСОБА_5 протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2020 або знищення вказаного протоколу, що могло стати підставою для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, встановленої ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення чи кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 172 Кримінального кодексу України.

Після чого, ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронного органу.

За таких обставин ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 369 КК України.

14 січня 2025 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - з однієї сторони, обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 - з іншої сторони, укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 .

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а саме покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна з урахуванням приписів ст. 77 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - з однієї сторони, обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 - з іншої сторони, та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374, 394, 395 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 14 січня 2025 року про визнання винуватості між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - з однієї сторони, обвинуваченим ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 - з іншої сторони.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року на майно, а саме мобільний телефон марки «Iphone 8S», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та грошові кошти - 500 доларів США.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року на майно, яке транспортний засіб - КНОТТ 31 (2014), синього кольору, номер шасі НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 від 13.03.2024, VIN: НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Речові докази по справі, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone 8S», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та SIM-карту з серійним номером (ICCID) « НОМЕР_6 », - повернути ОСОБА_5 ;

-грошові кошти у сумі 500 доларів США (5 банкнот номіналом 100 доларів США) з серійними номерами: КВ 47542313 Н, KL 12197690 B, НВ 73254921 М, КВ 77869250 J та СВ 89071184 С, - конфіскувати на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2 615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1