ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000014 від 29.04.2022 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцька Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працючого, учасника АТО, раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України та виправдано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення завданої матеріальної шкоди у сумі 274 000 (двісті сімдесят чотири тисячі) гривень залишено без розгляду.

Процесуальні витрати у сумі 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 98 коп. за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні прийняті на рахунок держави.

В порядку ст. 100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України, за наступних обставин:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб.

Встановлено, що згідно з розпорядженням голови Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 181 від 14 вересня 2021 року інспектора з благоустрою відділу з питань благоустрою Підгайцівської сільської ради ОСОБА_7 з 15 вересня 2021 року переведено на посаду проектного менеджера відділу регіонального розвитку, проектної та інвестиційної діяльності.

Крім того, згідно з витягом з наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних сил України № 106 від 29.03.2022 ОСОБА_7 призначено командиром добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи введений на території України воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, розуміючи існуючу необхідність в забезпеченні захисним одягом, призначеного для захисту від уражень вогнепальної та холодної зброї, осіб, які входять до добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1, а також усвідомлюючи налаштування громадян України проти такої агресії та готовністю допомогти у забезпечені добровольчих батальйонів необхідними засобами захисту. Таким чином, достовірно знаючи, що жилети плитоноски для добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1 будуть надані безкоштовно невстановленою досудовим розслідуванням особою, не пізніше 23.03.2022, вирішив незаконно заволодіти бюджетними грошовими коштами Підгайцівської територіальної громади, під приводом фіктивної закупівлі жилетів-плитоносок.

У зв`язку з цим, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного заволодіння коштами Підгайцівської сільської ради, ОСОБА_7 , не пізніше 23.03.2022, домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про передачу останнім на користь Підгайцівської сільської ради 150 жилетів-плитоносок на безоплатній основі, мотивуючи вказаний правочин суспільною необхідністю, пов`язаною зі спорядженням сил територіальної оборони засобами індивідуального захисту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, шляхом зловживання довірою сільського голови Підгайцівської сільської ради ОСОБА_9 , який не був обізнаний про дійсні наміри ОСОБА_7 , використовуючи довірливі з ним відносини, засновані на службових відносинах, не пізніше 23.03.2022 перебуваючи у Підгайцівській сільській раді за адресою: вул. Шкільна, 30, с. Підгайці, Луцького району, Волинської області, переконав ОСОБА_9 в необхідності придбання за рахунок коштів Підгайцівської територіальної громади жилетів-плитоносок для потреб добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1, запропонувавши свої послуги з пошуку відповідного постачальника, складання та погодження супутніх документів, а також безпосереднього отримання товару з подальшою передачею на баланс сільської ради.

Отримавши усну згоду ОСОБА_9 на вчинення обумовлених дій, продовжуючи реалізовувати власний злочинний план, ОСОБА_7 , не пізніше 23.03.2022, вмовив ОСОБА_10 , який займався підприємницькою діяльністю в сфері роздрібної торгівлі промисловими товарами в м. Луцьку, укласти з Підгайцівською сільською радою фіктивний договір купівлі продажу жилетів-плитоносок на суму 274 500 грн. без їх фактичної поставки, з подальшим перерахуванням бюджетних коштів на його банківський рахунок, переведенням у готівку та передачі вказаних коштів ОСОБА_7 , мотивуючи таку необхідність можливістю придбання вказаного товару виключно по готівковому розрахунку, при цьому достовірно знаючи що такі жилети плитоноски будуть отримані ним безкоштовно.

Після цього, ОСОБА_7 , пізніше 29.03.2022, перебуваючи у Підгайцівській сільській раді за адресою: вул. Шкільна, 30, с. Підгайці, Луцького району, Волинської області, підготувавши бланк договору купівлі-продажу № 130 від 30.03.2022 про придбання 150 жилетів-плитоносок на суму 274 500 грн., укладеного між Підгайцівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 , вмовив голову сільської ради ОСОБА_9 підписати вказаний договір від імені покупця, на що останній погодився та власноручно підписав вказаний договір, не будучи обізнаним зі злочинним умислом ОСОБА_7 ..

Надалі, не пізніше 29.03.2022, ОСОБА_7 передав ОСОБА_10 вищевказаний договір, підписаний головою Підгайцівської сільської ради ОСОБА_9 . Отримавши бланк договору, ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 , спрямовані на заволодіння чужим майном, не пізніше 30.03.2022, власноручно заповнив, зазначивши свої анкетні дані як продавця, та підписав вказаний договір, а також власноручно виписав видаткову накладну № 3087 від 30.03.2022 про видачу ОСОБА_7 150 жилетів-плитоносок на загальну суму 274 500 грн., яких ОСОБА_7 насправді не отримував.

У подальшому, не пізніше 31.03.2022, ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 підписані вищевказані договір купівлі-продажу та видаткову накладу, після чого останній підписав платіжне доручення № 197 від 31.03.2022 для здійснення перерахунку органами Держказначейства бюджетних коштів Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 грн. на банківський рахунок ОСОБА_10 за поставлені жилети-плитоноски.

В подальшому ОСОБА_7 , не пізніше 31.03.2022, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи на безоплатній основі 150 жилетів-плитоносок, які передав до Підгайцівської сільської ради під приводом поставлених ОСОБА_10 відповідно до договору № 130 від 30.03.2022.

Пiсля цього, 31.03.2022, з рахунку Підгацівської сільської ради ( НОМЕР_1 ), відкритого в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області, на банківський рахунок ОСОБА_10 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (UA2327626 UAH), було перераховано грошовi кошти в сумi 274 500 грн., які ОСОБА_10 зняв зі свого рахунку та 04.04.2022 особисто передав ОСОБА_7 . Отримавши вказані грошові кошти, ОСОБА_7 незаконно обернув їх на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою голови Підгацівської сільської ради, який не був обізнаний зі злочинними планами ОСОБА_7 , під приводом придбання жилетів-плитоносок, які безпосередньо отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи на безоплатній основі, у подальшому передавши їх на баланс Підгайцівської сільської ради, незаконно заволодів бюджетними коштами Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 гривень, що є значною шкодою.

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді проектного менеджера відділу регіонального розвитку, проектної та інвестиційної діяльності Підгайцівської сільської ради, тобто будучи працівником юридичної особи публічного права, та не являючись службовою особою, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, переслідуючи умисел, направлений на порушення установленого порядку обігу офіційних документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, і бажаючи їх настання, з метою використання підробленого документа для здійснення перерахунку Управлінням Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області бюджетних коштів Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 грн. на банківський рахунок ОСОБА_10 , підробив офіційні документи договір купівлі-продажу № 130 від 30.03.2022, укладеного між Підгайцівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 , шляхом внесення до документу недостовірних даних, які посвідчували факт придбання сільською радою 150 жилетів-плитоносок на суму 274 500 грн. у ОСОБА_10 , та видаткову накладну № 3087 від 30.03.2022, шляхом внесення до документу недостовірних даних, які посвідчували факт передачі ОСОБА_10 безпосередньо ОСОБА_7 150 жилетів-плитоносок, після чого надав їх голові Підгайцівської сільської ради ОСОБА_9 , на підставі яких останній підписав платіжне доручення № 197 від 31.03.2022 про перерахування бюджетних коштів Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 грн. на банківський рахунок ОСОБА_10 .

Суд першої інстанції в ході судового розгляду, за наслідками дослідження обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_7 слід виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки прокурором не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Не погоджуючись із судовим рішенням прокурор оскаржує його з мотивів неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що місцевим судом не надано належної правової оцінки показанням свідків та не проаналізовано докази, якими обґрунтовувалося обвинувачення і, які були предметом безпосереднього судового розгляду. Поза увагою суду лишилося і те, що позиція ОСОБА_7 щодо необхідності укладення фіктивного договору поставки жилетів, озвучена ОСОБА_10 та суду, є суперечливою. Крім того, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в своїх показаннях вказали, що виключно ОСОБА_7 був залучений до пошуку жилетів, що дозволяло йому маніпулювати обставинами їх придбання на користь сільської ради.

Необгрунтованим, на думку прокурора, є й те, що суд, констатувавши причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, дійшов висновку про його вчинення в умовах крайньої необхідності.

Зважаючи на наведене сторона обвинувачення просить повторно допитати ряд свідків, дослідити наведений в апеляційній скарзі перелік доказів. Просить вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, із призначенням йому покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 гривень; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, із призначенням йому покарання у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 гривень. Цивільний позов в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у сумі 274 500 гривень задовольнити повністю.

У поданих змінах та доповненні до апеляційної скарги прокурор звертає увагу на необхідності, при призначенні покарання, враховувати положення ч. 2 ст. 53 КК України, яка передбачає, що за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, який призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частини статті).

В запереченні на апеляційну скаргу захисник вказує про необґрунтованість апеляційних доводів та вимог прокурора, вважає їх лише припущенням. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, позицію прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 374 КПК України встановлено, що як обвинувальний, так і виправдувальний вирок повинен бути законним і обґрунтованим, у мотивувальній частині обвинувального вироку зазначаються, окрім іншого, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Суд повинен дослідити всі докази на підтвердження чи спростування обвинувачення, дати їм оцінку на підставі всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності та залежно від установлених обставин, правильно застосувати кримінальний закон. Висновок суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскарженого вироку стосовно ОСОБА_7 були дотримані не в повній мірі.

На переконання суду першої інстанції, в ході судового розгляду даного кримінального провадження не доведено поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_7 заволодів, при обставинах місця і часу, зазначених в обвинувальному акті, шляхом зловживання довірою чужим майном, а саме бюджетними коштами Підгайцівської сільської ради у сумі 274 500 гривень.

Не доведено, на думку суду першої інстанції, і та обставина, що ОСОБА_7 вчинив діяння, передбачене ч. 2 ст. 385 КК України, у якому його обвинувачено органом досудового розслідування. Свій висновок суд першої інстанції обгрунтував тим, що ОСОБА_7 перебував у стані крайньої необхідності, а саме діяв задля усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала іншим особам членам добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1 у зв`язку із військовою агресією російської федерації, загрозою вторгнення ворожих військ на територію України, у тому числі Волинської області, із території Республіки Білорусь. При цьому, на думку суду, таку небезпеку в обстановці воєнного стану, що склалася станом на березень 2023 року, не можна було усунути іншими засобами.

Водночас, суд першої інстанції не навів переконливих суджень на спростування висновку органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Як вбачається зі змісту вироку та матеріалів провадження судом не дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у провадженні.

Суд у вироку має зазначити джерело доказу, фактичні дані, що стосуються доказуваної обставини, а також зазначити, які обставини даними доказами спростовуються або підтверджуються.

Так, в основу свого рішення про виправдання ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України, суд першої інстанції поклав фактично лише показання обвинуваченого, надані у судовому засіданні, який свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень заперечив, та показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Поміж тим суперечностям між показаннями ОСОБА_7 та свідків щодо фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції не надано належної оцінки. Показання вказаних свідків викладені у судовому рішенні неповно, без розкриття їхнього повного змісту та реальних фактичних даних. Посилаючись у вироку на показання згаданих свідків суд їх цитує, однак не робить висновки, яким чином показання чи відомості впливають на доведеність чи спростування факту вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Аналогічна ситуація і у випадку дослідження судом письмових доказів, які лише перераховані у вироку без ретельної їх перевірки, без надання кожному з них належної оцінки, детального обґрунтування їх відхилення з посиланням на причини такого рішення. Фактично у вироку перерахувавши ряд письмових доказів, які були дослідженні під час судового засідання, суд обґрунтовуючи свої висновки посилається лише на кілька доказів, наведених у вироку. При цьому, будь-яких тверджень щодо відхилення доказів або їх ролі при встановленні фактичних обставин кримінального провадження не зазначено.

На переконання колегії суддів суд при ухваленні виправдувального вироку передчасно та без належної правової оцінки та мотивації, зокрема, залишив поза увагою та подальшим процесуальним аналізом документи стосовно обліку жилетів-плитоносок, вилучених в ході огляду приміщення Підгайцівської сільської ради від 09.06.2022; протокол огляду веб-порталів від 25.05.2022, а саме офіційного веб-порталу Підгайцівської сільської ради, де 06.04.2022 була публікація про перерахування сільською радою до бюджету області 1 млн. грн. для здійснення закупівлі спорядження для потреб ЗСУ та ТРО, оскільки сільська рада не може придбати бронежилети потрібної якості самостійно у зв`язку з дефіцитом, а обласна військова адміністрація має більше можливостей вирішити це питання централізовано, в тому числі і для військовозобов`язаних Підгайцівської громади.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції проявив формалізм, не усунувши суперечності щодо обставин (хронології подій) отримання ОСОБА_7 жилетів-плитоносок, проведення оплати за них та фактичного отримання останнім грошових коштів (готівки), їх подальшої передачі продавцю, тобто судом не були досліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже суд першої інстанції належним чином не проаналізував докази обвинувачення як окремо кожен, так і в їх сукупності, у тому числі, допустив істотні суперечності та припущення у своїх висновках щодо винності чи невинності обвинуваченого у інкримінованому ОСОБА_16 обвинуваченні, достовірності чи недостовірності, достатності чи недостатності тих чи інших доказів, і не навів у вироку переконливих мотивів, з яких він взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Незважаючи на наявність суперечливих фактичних даних щодо обставин кримінального провадження, наданих сторонами обвинувачення та захисту, які мають значення для правильного вирішення справи, суд ці суперечності не усунув та не дав їм однозначної оцінки в їх сукупності для підтвердження чи спростування обвинувачення, чим поставив під сумнів невинність виправданого, що є недопустимим.

Тобто, висновки суду першої інстанції щодо оцінки доказів сторони обвинувачення, викладені у вироку, не містять точних та категоричних суджень, що ставить під сумнів висновки суду, про що правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

Поверхневе дослідження доказів у даному кримінальному провадженні позбавило суд першої інстанції можливості ухвалити вмотивоване та законне рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за результатами розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції обмежився простим перерахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні, не надав належного аналізу встановленим доказам, у їх сукупності та взаємозв`язку, у тому числі тим, на які в своїй апеляційній скарзі посилається прокурор, допускаючи формальне ставлення до необхідності обґрунтувати свої висновки, та не навів у вироку переконливих мотивів, з яких він взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Допущені судом першої інстанції істотні порушення кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законний і обґрунтований вирок, у відповідності до статей 409, 412 КПК України, є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, ураховуючи характер допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону, вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зможе найбільш повно та ефективно забезпечити змагальність процесу, реалізацію сторонами їх прав та виконання обов`язків, дозволить повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення та перевірити доводи сторін.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 404 КПК повторне дослідження обставин, установлених під час кримінального провадження, за наявності клопотання допускається лише за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Клопотання прокурора про повторне дослідження доказів та допит вказаних стороною обвинувачення свідків, не містить обґрунтованих мотивів щодо необхідності повторного їх дослідження, а сам по собі факт непогодження сторони обвинувачення з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів не є підставою для їх повторного дослідження апеляційним судом.

З огляду на наведене, висновок суду про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України, є передчасним та належно невмотивований, оскільки він зроблений без належної перевірки всіх обставин кримінального провадження і оцінки всієї сукупності доказів щодо їхньої належності, допустимості, достовірності та достатності, що є порушенням вимог ст.ст. 370, 374 КПК України.

Враховуючи те, що допущені судом першої інстанції під час судового розгляду порушення є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, вирок стосовно ОСОБА_7 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді