Справа № 562/478/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000035 від 22 січня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , у період часу з 20 год. 03 хв. по 20 год. 05 хв. 20.01.2025 року, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х, скориставшись тим, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу перебуваючи у цеху № l Здолбунівського заводу цегельних матеріалів, що знаходиться за адресою: м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1, Рівненського району, Рівненської області, із особистої сумки ОСОБА_6 , таємно викрав належні їй грошові кошти у сумі 10 000 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму. Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

10 квітня 2025 року в приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області прокурор Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в інкримінованому злочині.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст угоди про визнання винуватості, наслідки її укладення та затвердження відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні, заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України), та, що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

Усвідомивши вказані обставини, обвинувачений в судовому засіданні наполягає на істинності своєї позиції у визнанні винуватості та запевнив суд, що укладення угоди є добровільним.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду про те, що відповідно до ч.4 ст.469 КПК України вона надає згоду процесуальному прокурору на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність закону, суд переконався, що умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 472 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.

Речові докази та витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.474, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 квітня 2025 року, укладену між прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0000035, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді - позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком - 1 (один) рік, зобов`язавши ОСОБА_4 згідно вимог ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: