Справа № 487/2941/24
Провадження № 1-кп/487/588/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000417 від 03.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 25.02.2014 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 06.03.2014 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 20.04.2018 року після відбуття строку покарання; 17.05.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; - 27.02.2024 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; - 20.06.2024 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

10.11.2023 близько 15:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, маючи непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптовий, злочинний корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, проник до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав велосипед марки «Mustang» вартістю 2033,33 грн., та велосипед марки «Ocean» вартістю 3400 грн., які належать потерпілій ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 5433,33 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, у вчиненні якого визнається винним.

Крім того, в період часу з 01.03.2024 по 02.03.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптовий, злочинний корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, через вікно проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та викрав з будинку електричну цепну пилу марки «Graft» моделі «GKS-2400» вартістю 1600 грн., що належить потерпілому ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1600 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що в листопаді 2023 року в денний час він знаходився в с. Мала Корениха м. Миколаєва, де на вул. Б. Мозолевського біля домоволодіння, номер якого не пам`ятає, побачив два велосипеда. Він зайшов на територію домоволодіння поклав велосипеди один на другий та покатив їх. В подальшому викрадені велосипеди він зберігав у себе вдома та після приходу працівників поліції, видав їх. Вартість викрадених велосипедів не оспорює. Також на початку березня 2024 року 1 або 2 числа у нічний час проходив біля будинку АДРЕСА_2 . Через вікно він проник у вказаний будинок, звідки викрав електричну пилу. Викрадену пилу він продав, а кошти витратив на продукти харчування.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України по епізоду 10.11.2023 підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

Протоколом огляду місця події від 16.03.2024 з таблицею зображень, відповідно до якого слідчим проведено огляд відкритої території біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , де виявлено та вилучено два велосипеди марки «Mustang» червоного кольору та марки «Ocean» синього кольору.

Заявою ОСОБА_3 від 16.03.2024 підтверджується добровільна видача слідчому велосипеду марки «Mustang» червоного кольору та велосипеду марки «Ocean» синього кольору.

У протоколі огляду предметів від 16.03.2024 зафіксовано проведення слідчим у присутності понятих та потерпілої ОСОБА_8 огляду велосипеду марки «Mustang», який потерпіла впізнала.

У протоколі огляду предметів від 16.03.2024 зафіксовано проведення слідчим у присутності понятих та потерпілої ОСОБА_8 огляду велосипеду марки «Ocean», який потерпіла впізнала.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-24/5120-ТВ від 21.03.2024 ринкова вартість гірського велосипеду торгової марки «Ocean» моделі «NaviMaxx» серії «FX100» синього кольору розміром рами 16, який був у користуванні, у справному стані станом на 10.11.2023 могла становити 3400 грн.

Висновком експерта №СЕ-19/115-24/4839-ТВ від 20.03.2024 підтверджено, що ринкова вартість міського дорожнього велосипеду торгової марки «Mustang» моделі «Mustang Sport» червоного кольору розміром рами 17 та діаметром колеса 27,5, який був у користуванні, у справному стані станом на 10.11.2023 могла становити 2033,33 грн.

Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з дослідженими судом письмовими доказами є достатніми на підтвердження встановлених судом фактичних обставин та доведення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

З урахуванням викладеного, по епізоду 10.11.2023 крадіжки майна потерпілої ОСОБА_8 , суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а кваліфікацію його дій вірною.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 по епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 суд виходить з наступного.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено в судовому засіданні кваліфікуючими ознаками вчиненої ОСОБА_3 крадіжки майна ОСОБА_9 є повторність, вчинення крадіжки в умовах воєнного стану та проникнення до житла.

Згідно із абз.1, 2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати не потрібно. Якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 КК.

На момент судового розгляду набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.

Так, Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2024 році становить 3028 грн.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено висновком експерта №СЕ-19/115-24/5342-ТВ від 27.03.2024 ринкова вартість електричної ланцюгової пили марки «Graft» моделі «GKS-2400», яка була у використанні, станом на 02.03.2024 могла становити 1600 грн.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК. Однак, оскільки діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії засудженого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК у зв`язку з таким.

Частиною 3 ст. 337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3 тис. НМ або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК, суд виходить із встановлених фактичних обставин.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК полягає, серед іншого, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що він усвідомлював те, що будинок, до якого він протиправно проник, перебуває у володінні іншої особи.

На підставі наведеного, враховуючи положення ч. 3 ст. 337 КПК, суд уважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_3 за епізодом крадіжки майна з будинку потерпілого ОСОБА_9 , яка мала місце 1-2 березня 2024 року, з ч. 4 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК і призначити покарання в межах санкції цієї частини статті.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії: ч.1 ст. 162 КК України до кримінальних проступків, ч.4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65, 68 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, його відношення до вчинених злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі та ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та остаточно із застосуванням положень ч.1 ст. 70, 72 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, приймаючи до уваги, що інкриміновані злочини ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2024, суд вважає необхідним призначити покарання за сукупністю злочинів із застосуванням правил, встановлених ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши в строк покарання остаточно призначеного за цим вироком, покарання відбуте частково за попереднім вироком.

У кримінальному провадженні потерпілими цивільні позови не заявлені.

Питання про речові докази, процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 та ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст. 162 КК України 1 рік обмеження волі

за ч.4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 остаточно визначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2024 року шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальній сумі 7572,80 грн. (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 80 коп.)

Речові докази:

- велосипед марки «Mustang» та велосипед марки «Ocean», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1