ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/7449/24

Провадження № 11-кп/820/196/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000635, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2024 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крушанівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку: день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 6212 грн. 72 коп. витрат пов`язаних із залученням експерта.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, з метою незаконного збуту та з корисливих мотивів, вирішили умисно незаконно придбати наркотичний засіб «канабіс», обіг якого обмежено згідно Списку № 1 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 6 травня 2000.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час, місці та спосіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, речовини і прекурсори», згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно - правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою подальшого незаконного збуту, незаконно придбали наркотичний засіб «канабіс», масою не менше 1,701 гр., обіг якого обмежено, та в подальшому, порушуючи вимоги вказаного законодавства щодо правового режиму обігу наркотичних засобів в Україні, з корисливих мотивів, умисно, незаконно зберігав за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс» масою не менше 1,701 гр. до близько 08 год. 40 хв. 13 травня 2024 року моменту збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, щодо якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, 13 травня 2024 року близько 08 год. 40 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме на балконі квартири АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, в порушення вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, та в порушення вимог ч.3 ст.7 Закону, згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону, умисно, незаконно збули за 800 грн. легендованій особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс» масою 1,701 гр. та який знаходився у двох поліетиленових згортках чорного кольору.

Зазначеними вище умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, з метою незаконного збуту та з корисливих мотивів, вирішив повторно умисно незаконно придбати наркотичний засіб «канабіс».

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час, місці та спосіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України дозволяється лиш в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно -правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою подальшого незаконного збуту, повторно незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс» масою не менше 0,88 гр. та в подальшому, порушуючи вимоги вказаного законодавства щодо правового режиму обігу наркотичних засобів в Україні, з корисливих мотивів, умисно, повторно, незаконно зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс» масою не менше 0,88 гр. до близько 12 год. 01 хв. 15 вересня 2024 року моменту збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, 15 вересня 2024 року близько 12 год. 01 хв., знаходячись поблизу магазину «Салют», що розташований по вул. Лесі Українки, 57 в м.Кам`янець-Подільському Хмельницької області, з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, в порушення вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, та в порушення вимог ч. 3 ст. 7 Закону, згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону, умисно, повторно, незаконно збув за 400 грн. легендованій особі під псевдонімом « ОСОБА_8 » наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс» масою 0,88 гр. та який знаходився у поліетиленовому згортку чорного кольору.

Крім того, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в України, а саме в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, з метою незаконного збуту та з корисливих мотивів, вирішив повторно умисно незаконно придбати наркотичний засіб «канабіс».

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час, місці та спосіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно - правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою подальшого незаконного збуту, повторно незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», масою не менше 0,87 гр., обіг якого обмежено, та в подальшому, порушуючи вимоги вказаного законодавства щодо правового режиму обігу наркотичних засобів в Україні, з корисливих мотивів, умисно, повторно, незаконно зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс» масою не менше 0,87 гр. до близько 15 год. 02 хв. 02 жовтня 2024 року моменту збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, 02 жовтня 2024 року близько 15 год. 02 хв., знаходячись поблизу магазину «Салют», що розташований по вул. Лесі Українки, 57 в м.Кам`янець-Подільському Хмельницької області, з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, в порушення вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, та в порушення вимог ч. 3 ст. 7 Закону, згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону, умисно, повторно, незаконно збув за 350 грн. легендованій особі під псевдонімом ОСОБА_8 наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс» масою 0,87 гр. та який знаходився у поліетиленовому згортку чорного кольору.

Зазначеними вище умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в України, а саме в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, з метою незаконного збуту та з корисливих мотивів, вирішив повторно умисно незаконно придбати наркотичний засіб «канабіс».

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час, місці та спосіб усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно - правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою подальшого незаконного збуту, повторно незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», загальною масою не менше 47,149 гр., обіг якого обмежено, та в подальшому переніс до квартири АДРЕСА_3 , де порушуючи вимоги вказаного законодавства щодо правового режиму обігу наркотичних засобів в Україні, з корисливих мотивів та з метою подальшого незаконного збуту, умисно, повторно, незаконно, зберігав у своїй кімнаті та на балконі вказаної квартири три згортки чорного кольору, пластикове відро білого кольору, пластиковий контейнер червоного кольору, металеву банку, пластикове відро білого кольору із наркотичним засобом, обіг якого згідно Списку № 1 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 6 травня 2000, обмежено канабісом загальною масою 47,149г. до 19 год. 16 хв. 02 жовтня 2024 року - моменту виявлення та подальшого вилучення працівниками Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області в ході проведення обшуку житла.

Зазначеними вище умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчинених повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи вирок у частині доведеності вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій, просить вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.69 та ст.75 КК України.

Вважає, що призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки це покарання за своїм розміром є явно несправедливим з точки зору суворості і підлягає зміні в бік пом`якшення.

Зазначає, що судом при призначенні покарання не було враховано, що ОСОБА_7 є молодою людино, має міцні соціальні зв`язки, проживає із мамою в якої є ще 2 неповнолітніх дітей, розповів слідчому в кого і де купляв наркотичні засоби (вказав імена, адреси), що предметом оперативних закупівель у ОСОБА_7 є канабіс, відповідно до трьох закупок, вага становить 1,701, 0,88 та 0,87 грам, обіг якого обмежено.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 вимоги апеляційної скарги підтримали, з наведених в ній підстав, просили задовольнити їх у повному обсязі, вирок змінити та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст.69 та ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор не визнав доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, вважає вирок суду першої інстанції щодо призначеного покарання законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дав належну юридичну оцінку його діям і у відповідності з вимогами норм Кримінального кодексу України правильно кваліфікував його дії за частиною 2 статті 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб (по епізоду від 13 травня 2024 року), а також незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинених повторно (по епізодах від 15 вересня та 02 жовтня 2024 року) та незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинених повторно (по епізоду від 02 жовтня 2024 року). Провадження розглянуто судом першої інстанції у відповідності з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за частиною 2 статті 307 КК України, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до положень частини 1 статті 404 КПК України, фактичні обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, доведеність вини й кваліфікація злочинних дій, в апеляційному порядку не перевіряються.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 оскаржує рішення суду в частині призначеного покарання, оскільки вважає його занадто суворим і несправедливим, та вважає, що існують підстави для призначення покарання із застосуванням вимог статей 75, 76 КК України.

Колегія суддів не може погодитися з вказаними апеляційними доводами.

Згідно зі статтею 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно зі статтею 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у розумінні статті 414 КПК України, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до кримінальних правопорушень якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України надається лише видова характеристика ступеня тяжкості кримінального правопорушення, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за кримінальне правопорушення цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого у контексті статті 414 КПК України слід розуміти сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент ухвалення такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання, з огляду на мету та засади його призначення.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної або касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Так, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7

врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, суспільну небезпеку цього злочину, відомості про особу винного, який раніше не судимий, за місцем останнього проживання КП «УК «Житловик» компрометуючими відомостями по відношенню до ОСОБА_7 не володіє, за місцем реєстрації та попереднім місцем проживання Староушицькою селищною радою характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки.

При цьому, місцевий суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання повне визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Суд першої інстанції, із урахуванням наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та відсутності обтяжуючих покарання обставин дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті та призначив йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла, що, на переконання колегії суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, буде необхідним й достатнім для досягнення мети виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки, покарання, на підставі положень ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про можливість застосування судом апеляційної інстанції до ОСОБА_7 положень, передбачених ст. 75 КК України, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виправлення, як мета покарання - це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів не має сумнівів у тому, що визначена ОСОБА_7 форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірною з вчиненими ним злочинними діяннями, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення обвинуваченого та буде ефективним в аспекті превенції вчинення ним чи іншими особами аналогічних злочинів, тоді як звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виправленню обвинуваченого.

Наявність зазначених вище пом`якшуючих обставин, а також дані про особу ОСОБА_7 , на які посилається в апеляційній скарзі захисник, те, що обвинувачений є молодою людиною, має міцні соціальні зв`язки, проживає із мамою в якої є ще 2 неповнолітніх дітей, розповів слідчому в кого і де купляв наркотичні засоби (вказав імена, адреси), що предметом оперативних закупівель у ОСОБА_7 є канабіс, відповідно до трьох закупок, вага становить 1,701, 0,88 та 0,87 грам, обіг якого обмежено, були враховані судом першої інстанції при призначені покарання та їм була дана належна оцінка, що стало підставою для призначення судом більш м`якого покарання, ніж передбачено законом відповідно до вимог статті 69 КК України.

Таким чином, захисник в апеляційній скарзі, мотивуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням щодо ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, посилається на ті ж обставини, які були враховані судом при призначені більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Між тим, врахування одних і тих же обставини справи як таких, що дають підстави для одночасного застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України і призначення покарання нижчого від найнижчої межі санкції статті, так і положень ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням є недостатнім. Одночасне застосування двох різних інститутів, пов`язаних із пом`якшенням покарання та звільненням особи від його відбування за вчинення тяжкого злочину, повинно мати для цього достатні та вагомі підстави, яких колегія суддів не вбачає.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відсутність належного реагування держави, зокрема суду під час призначення покарання за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, а також незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, вчинені повторно, нівелює визначену ст.ст. 50, 65 КК України мету призначення покарання та може призвести до збільшення рівня злочинності щодо незаконного обігу наркотичних засобів, що призводить до порушення прав та інтересів суспільства в цілому та держави.

Отже, зважаючи на обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності, враховуючи зазначені вище факти, характеристику особи обвинуваченого, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неможливість досягти мети виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, а призначене йому покарання нижчого від найнижчої межі санкції частини 2 статті 307 КК України у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а тому підстав вважати призначене покарання несправедливим через його суворість та необхідність його пом`якшити, не вбачає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повністю дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа Скополла проти Італії від 17 09 2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа Ізмайлов проти Росії від 16 10 2008 року).

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, судом першої інстанції ухвалено законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення, матеріальний закон застосований правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні вироку не встановлено, підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 рокустосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3