Справа №766/4869/25
н/п 1-кс/766/2892/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000059 від 29.03.2025 року, внесеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події, від 28.03.2025 року в період часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 50 хв., а саме:

- посвідчення водія НОМЕР_1 , яке упаковано до сейф-пакету НПУ PSP 1150817, з його залишенням, відповідно п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК, в розпорядженні органу досудового розслідування - на час проведення досудового розслідування, в розпорядженні суду на час судового розгляду.

Мотивуючи клопотання прокурор вказує, що у провадженні СД Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000059 від 29.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбачених ч. 4 ст.358 КК України, -

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2025 року під час несення служби, при складенні адміністративних матеріалів на блок-посту поблизу с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав посвідчення водія НОМЕР_1 , яке можливо містить ознаки підроблення та викликає сумніви щодо його легітимності.

Так, 28.03.2025 в період часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 50 хв. проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видав посвідчення водія НОМЕР_1 , яке упаковано до сейф-пакету НПУ PSP 1150817.

Постановою дізнавача від 31.03.2025 вилучене у ході огляду місця події посвідчення водія визнане речовим доказом по кримінальному провадженню.

В даному випадку, перераховане вище вилучене майно, слід вважати речовими доказами по кримінальному провадженню та в подальшому вони можуть бути використані як докази, а також будуть направлені на експертне дослідження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

В разі не забезпечення збереження вилученого в ході огляду майна, воно може бути знищеним, зміненим, втраченим, перетвореним, відчуженим тощо, слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні.

Посилаючись на вищезазначені обставини прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за її відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що при розгляді клопотання покладається на розсуд суду та просить розглянути за його відсутності.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно норми ч.1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково, оскільки вказане майно має значення для кримінального провадження, так як зберегло на собі сліди злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України та крім того, визнане речовими доказами відповідною постановою дізнавача від 31.03.2025 року. Разом з тим, клопотання прокурора в частині залишення майна в розпорядженні органу досудового розслідування на час проведення досудового розслідування та в розпорядженні суду на час судового розгляду задоволенню не підлягає, оскільки вирішення вказаного питання не входить до повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події, від 28.03.2025 року в період часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 50 хв., а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , яке упаковано до сейф-пакету НПУ PSP 1150817.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1