Справа № 161/1961/24
Номер провадження 1-кп/167/45/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Рожищ

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника служби в справах дітей - ОСОБА_4 ,

інспектора сектору ювенальної провенції відділу превенції

Луцького РУП ГУНП Волинської області - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293 від 03 грудня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Серники Варишський район Рівненська область, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, студента 2 курсу Волинського Національного університету імені Лесі Українки, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

в с т а н о в и в:

Неповнолітний обвинувачений ОСОБА_11 02 грудня 2023 року, близько 12 години 15 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на прилеглій території до гуртожитку №2 Волинського Національного університету, що за адресою: м. Луцьк, вул. Банкова, 4, діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході конфлікту, який раптово виник на грунті неприязних відносин з ОСОБА_8 , наніс останньому ряд ударів кулаком правої руки в ділянку обох очей, ротової порожнини та ділянку голови з права.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_11 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 , наступні ушкодження: синці на нижніх повіках обох очей, крововиливи під слизову оболонку верхньої та нижньої губи, забійна рана слизової оболонки верхньої губи, травматичні переломи коронкових частин 1, 2 зубів зліва на верхній щелепі на рівні десни, з яких згідно висновку судово-медичного експерта за №728 від 04 грудня 2023 року за ступенем тяжкості забійна рана слизової оболонки верхньої губи та травматичні переломи коронкових частин 1, 2 зубів зліва на верхній щелепі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Решта ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що 02 грудня 2023 року близько 12 год 15 хв знаходився на прилеглій території до гуртожитку №2 Волинського Національного університету, де зустрів групу школярів, які планували впасти в сніг. Коли дівчата, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , впали в сніг, почав кидати сніг їм в обличчя. В цей момент підбіг потерпілий ОСОБА_8 штофнув його і вони обоє впали на землю. Після падіння, злякавшися, перевернув потерпілого на спину, наніс останньому два удари кулаком в ділянку обличчя. Під час даного конфлікту ОСОБА_8 тілесні ушкодження йому не наносив. Спиртні напої того дня не вживав. Цивільний позов не визнає.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 02 грудня 2023 року близько 12 год 15 хв знаходився із своїми друзями на прилеглій території біля гуртожитку №2 Волинського Національного університету. Під час конфлікту, який виник між ним та обвинуваченим ОСОБА_11 , через те, що останній натирав обличчя снігом його сестру Віку, обвинувачений, після падіння на землю, наніс йому 4 -5 ударів кулаком в ділянку голови. При цьому від обвинуваченого було чути запах алкоголю. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 мати ОСОБА_7 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні показали, що мають до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру, тому підтримали цивільний позов.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_4 та представник сектору ювенальної провенції ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо міри призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 поклалися на розсуд суду. Представник ОСОБА_4 пояснила, що на обліку в службі обвинувачений ОСОБА_11 не перебував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який здійснював лікування потерпілого ОСОБА_8 , підтвердив розрахунок вартості лікування зубів останнього.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 суду показали, що 02 грудня 2023 року близько 12 год 15 хв знаходилися на прилеглій території до гуртожитку №2 Волинського Національного університету та бачили як відбувся конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_8 . Під час конфлікту потерпілий відштовхнув від своєї сестри ОСОБА_12 обвинуваченого ОСОБА_11 , який кидав останній в обличчя сніг. Після падіння на землю, обвинувачений сів зверху на потерпілого та наніс йому в обличчя кулаком близько трьох ударів. При цьому від обвинуваченого ОСОБА_11 було чути запах алкоголю.

Відповідно до ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сторона захисту неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 в судових дебатах просила ухвалити виправдувальний вирок, щодо ОСОБА_11 , у зв`язку з відсутністю в його діяннях кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, так як обвинувачений 02 грудня 2023 року близько 12 год 15 хв, знаходячись на прилеглій території до гуртожитку №2 Волинського Національного університету, що за адресою: м. Луцьк, Банкова, 4, під час конфлікту перебував в стані оборони від суспільно-небезпечного посягання з боку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , а тому мав право захищатися від протиправних дій, в тому числі, шляхом нанесення останньому тілесних ушкоджень. Крім того, під час даного конфлікту, обвинувачений ОСОБА_11 , в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

На думку суду, безпідставним є твердження сторони захисту щодо не перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина спростовується показами свідків та потерпілого, які стверджували, що від обвинуваченого ОСОБА_11 було чути запах алкоголю з ротової порожнини.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 щодо не визнання своєї вини у скоєнні кримінального правопорушння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його вина повністю підтверджується показаннями неповнолітнього потерпілого, свідків, а також показами обвинуваченого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні зазначив, що під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , останній не наносив його тілесних ушкоджень, іншими письмовими доказами.

Наданим суду протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_8 звернувся з повідомленням про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення 02 грудня 2023 року.

Висновком судової медичної експертизи №728 від 04 грудня 2023 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: синці на нижніх повіках обох очей, крововиливи під слизову оболонку верхньої та нижньої губи, забійна рана слизової оболонки верхньої губи, травматичні переломи коронкових частин 1, 2 зубів зліва на верхній щелепі на рівні десни. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупого предмета, індивідуальні особливості якого в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо при обставинах та в час вказаних обстежуваним та в постанові, за ступенем тяжкості забійна рана слизової оболонки верхньої губи та травматичні переломи коронкових частин 1,2 зубів зліва на верхній щелепі відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Решта ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З протоколу слідчого експерименту від 04 грудня 2023 року та додатку до протоколу оптичного носія інформації DVD диска встановлено, як неповнолітній ОСОБА_8 розповів про обставини нанесення йому невідомою особою тілесних ушкоджень а саме: кулаком правої руки наніс один чи два удари в ділянку зубів, один удар в ділянку правого ока, один удар з правої сторони в ділянку голови за адресою: м. Луцьк, вул. Банкова, 4.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08 грудня 2023 року, з додатком до протоколу фототаблицею, вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу під №4, яка нанесла йому тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_11 .

З протоколу огляду документу (відеозапису) від 04 грудня 2023 року виявлено відеофайл. При його відкритті є відеозапис з мобільного телефона «Айфон», який належить ОСОБА_16 , про обставини нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому ОСОБА_8 .

Наведені вище та дослідженні судом докази узгоджуються між собою в деталях щодо обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи: часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_11 , про те, що він злякався і не мав умислу нанести тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 . Така позиція обвинуваченого повністю спростовується встановленими у ході судового розгляду фактичними обставинами та безпосередньо дослідженими у суді вищеперерахованими доказами.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і його дії кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України.

При призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини справи.

Суд також враховує, що у постанові від 10 липня 2018 року (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, позитивно характеризується по місцю навчання, частково відшкодував матеріальну шкоду, раніше не судимий.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше не судимий, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_11 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді громадських робіт.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір матеріальної шкоди в загальному становить 62000,00 грн та складається з суми, яку потерпілий ОСОБА_8 витратив на лікування тілесних ушкоджень. Відтак, вказану суму матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_8 , який потерпів від кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_11 , необхідно стягнути з останнього частково в розмірі 57 000,00 грн, враховуючи часткове відшкодування даної шкоди обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її безпідставного збагачення (Постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 року у справі №607/4341/20).

Відповідно до п. 9 цієї ж постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням викладеного, виходячи з приписів ст. 23, 1167 ЦК України, враховуючи всі обставини справи, характер завданої моральної шкоди, ступінь та обсяг моральних переживань потерпілого та їх тривалість, наявність причинного зв`язку між вчиненим і моральною шкодою, яка настала, роль і ступінь участі обвинуваченого, її мотиви, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог у цій частині та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн.

При вирішенні цивільного позову у межах кримінального провадження стягнення судового збору з обвинуваченого не допускається, оскільки таке стягнення суперечить закріпленим у ст. 2, 7, 9 КПК України завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, ст. 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених цим Кодексом.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 30 (тридцяти) годин громадський робіт.

Цивільний позов ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_17 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень матеріальної шкоди та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1