Справа № 462/938/25
провадження 1-кс/462/203/25
У Х В А Л А

06 лютого 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000147 від 05.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Залізничного районного суду м.Львова від 27.10.2024 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

встановив:

До Залізничного районного суду міста Львова надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000147 від 05.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. В обґрунтування клопотання зазначається, що ОСОБА_6 05.02.2025 року в період часу з 4:00 год. по 4:30 год., перебуваючи на дитячому майданчику, що розташований неподалік будинку №150 по вул. Любінська у м. Львові, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із своїм знайомим ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому, з мотивів особистої неприязні з останнім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з використанням господарського ножа, який тримав у своїй праві руці, наніс ним один удар ОСОБА_7 , в ділянку тулубу зліва. В результаті вказаних протиправних дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 колото-різану рану, проникаючу в ліву плевральну порожнину та черевну порожнину, лівобічний пнемо-гематоракс, наскрізне пошкодження селезінки та лівого купола діафрагми, масивну внутрішньочеревну кровотечу, геморагічний шок ІІ, що згідно наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя, в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Оскільки підозрюваний ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, в умовах воєнного стану, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, те, що він має можливість впливати на потерпілого та свідків, у провадженні, з метою зміни показів останніми, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить клопотання задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, в тому числі витяг з ЄРДР від 05.02.2025 року, протокол огляду місця події від 05.02.2025 року, постанова про визнання речовим доказом від 05.02.2025 року, лист від 05.02.2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.02.2025 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.02.2025 року, повідомлення про підозру від 05.02.2025 року, протокол допиту підозрюваного від 05.02.2025 року, характеризуючі дані відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000147 від 05.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05 лютого 2025 року о 15 год 30 хв, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР від 05.02.2025 року, протоколом огляду місця події від 05.02.2025 року, постановою про визнання речовим доказом від 05.02.2025 року, листом від 05.02.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.02.2025 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.02.2025 року, повідомленням про підозру від 05.02.2025 року, протоколом допиту підозрюваного від 05.02.2025 року, характеризуючими даними відносно ОСОБА_6 .

З огляду на вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, наведене є підставою для застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння), за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що може спонукати його переховуватись від суду та до вчинення інших кримінальних правопорушень, впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни показів останніми та уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вказане, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку суспільний інтерес в триманні підозрюваного під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості, тому для запобігання наведеним ризикам та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, належної процесуальної поведінки підозрюваного, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто до 05.04.2025 року включно.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно із ч.4 вказаної статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання прокурора про обранння підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для визначення застави у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні № 0000147 від 05.02.2025 року запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 квітня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1