Номер провадження: 11-сс/813/429/25
Справа № 509/532/25 1-кс/509/230/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000064 від 27.12.2024 відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.01.2025 частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 30 березня 2025 року із визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваної, характер вчиненого нею кримінального корупційного правопорушення, її майновий стан, та застосовано необґрунтований розмір застави, який не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 991 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3000748грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник підозрюваної ОСОБА_8 ОСОБА_7 вказує, що слідчий суддя обрав обґрунтований розмір застави, враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого злочину, встановлені ризики, особу обвинуваченої її майновий та сімейний стан, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Проте заявлений прокурором розмір застави вважає непомірним для ОСОБА_8 та її сім`ї. Тому вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування свого заперечення захисник надала матеріали відносно підозрюваної: копію пенсійного посвідчення, протокол обшуку від 29.01.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу KIA SPORTAGE, висновок експерта щодо ринкової вартості транспортного засобу, розписку щодо оплати розміру залогу, відомості щодо заробітної плати підозрюваної.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрювану, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурором не оспорюється обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 у зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Разом з цим, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності її вини, існує ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом.

Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Колегія суддів враховує встановлені під час апеляційного розгляду конкретні обставини інкримінованого підозрюваній злочину, який є тяжким, дані про особу ОСОБА_11 , яка будучи службовою особою, що займає відповідальне становище вчинила корупційний злочин, який мав системний та сталий характер.

Таким чином колегія суддів вважає, що вказані обставини вказують на неможливість застосування до підозрюваної на даній стадії досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваної та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Крім цього, враховуючи обставини вчинення інкримінованого підозрюваній злочину та його наслідки, апеляційний суд вважає доводи сторони обвинувачення щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими, оскільки у даному випадку та на даній стадії досудового розслідування тримання під вартою підозрюваної є виправданим.

Таким чином, враховуючи наведене, наявність обґрунтованої підозри, обставин вчинення злочину, існування доведених прокурором ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, колегія суддів вважає визначений підозрюваній ОСОБА_8 слідчим суддею розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн. є необґрунтованим.

Під час апеляційного розгляду на обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурором надано копію відповіді заступника міського голови ОСОБА_12 від 07.02.2025 про видачу Управлінням архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради на 2024 рік 108 паспортів прив`язки пересувних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та копію протоколу про хід проведення НСРД у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 від 27.01.2025 зі змісту якого вбачається, що підозрювана ОСОБА_8 під час розмови з заявником ОСОБА_13 неодноразово вимагала грошові кошти за підготовку, видачу паспортів прив`язки пересувних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, розмір яких постійно підвищувала, та зазначила, що розміщення торгового павільйону на площі до 10 кв. метрів буде коштувати 1000 доларів США, до 20 кв. метрів 2000 доларів США, до 30 метрів 3000 доларів США, а тому враховуючи кількість виданих нею паспортів за 2024 рік свідчить про вірогідність отримання нею незаконних прибутків у значних розмірах.

А тому доводи сторони захисту про відсутність у підозрюваної грошових коштів для сплати застави у визначеному прокурором розмірі є необгрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010 р., заява №12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання, щодо розміру застави апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваної, її вік, майновий та сімейний стан, те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороноздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України та приходить до висновку про можливість визначення застави у розмірі 991 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3000748 грн., яка буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на неї процесуальних обов`язків, який буде з одного боку утримувати підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, визначивши підозрюваній розмір застави у розмірі 991 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000064 від 27.12.2024 відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000064 від 27.12.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 30 березня 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 991 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3000748грн.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Одеський апеляційний суд, Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321; р/р UA1086720; банк: ДКСУ в м. Київ; МФО 820172.

У разі внесення застави, звільнити підозрювану ОСОБА_8 з-під варти та покласти на підозрювану ОСОБА_8 строком до 30 березня 2025 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту в якому вона зареєстрована, проживає, чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області чи її структурних підрозділів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали становить до 30 березня 2025 року.

Підозрювану ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати у залі Одеського апеляційного суду, взяти під варту і доставити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Організацію виконання ухвали Одеського апеляційного суду покласти на прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4