Справа № 635/1154/25
Провадження № 1-кс/635/458/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 08 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на майно із забороною володіння, користування та розпорядженняна речі, які вилучено під час огляду місця ДТП 07.02.2025 на автодорозі Кутузівка-Шестакове, а саме на: транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_1 та КАМАЗ д.н.з НОМЕР_2 .

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що 07.02.2025 року до ЧЧ відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07.02.2025 на автодорозі Кутузівка-Шестакове відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля КАМАЗ д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця вч НОМЕР_3 .

07.02.2025 в ході проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди за повідомленням ПНП №2069 від 07.02.2025 р на автодорозі Кутузівка-Шестакове Харківського району, Харківської області виявлено та в подальшому вилучено транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_4 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та транспортний засіб КАМАЗ д.н.з НОМЕР_2 який відповідно до технічного талону транспортного засобу № НОМЕР_6 належить в/ч НОМЕР_7 Харківська область, Харківський район, с-ще. Кутузівка. Відповідні відомості згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством 08.01.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111.

За даним фактом СВ ВП № 1 ХРУП №2 Головного управління національної поліції в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 08 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено, що власником транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 є ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Транспортний засіб КАМАЗ Д.Н.З НОМЕР_2 , відповідно до технічного талону транспортного засобу № НОМЕР_6 належить в/ч НОМЕР_7 .

07.02.2025 в період часу з 20:20 до 21:50 проведено огляд місця ДТП на автодорозі Кутузівка-Шестакове траса Т-24-04 27 км+200 м, в ході якого виявлено та вилучено наступне: транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_4 та КАМАЗ д.н.з НОМЕР_2 .

На транспортному засобі маються пошкодження, які ймовірно виникли в результаті дорожньо-транспортної події та потребують додаткового вивчення, дослідження технічного стану та можливостей, що матимуть суттєве значення для подальшого досудового розслідування.

Вказані транспортні засоби постановою слідчого від 08.02.2025 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000111 від 08 лютого 2025 року, та може в подальшому мати доказове значення у кримінальному провадженні, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання у його відсутність.

Власник транспортного засобу, відносно якого вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_6 , повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася.

Представник в/ч НОМЕР_7 в особі командира військової частини НОМЕР_7 полковник ОСОБА_7 , надіслав клопотання в якому прохав судове засідання провести без участі представника військової частини НОМЕР_7 , у зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_7 перебуває в зоні бойових дій та можливості з`явитися в судове засідання не має. У задоволенні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 0000111 від 08 лютого 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України, про арешт майна - відмовити.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За положеннями частин першої, другої та третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_4 та КАМАЗ д.н.з НОМЕР_2 , мають важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 08 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Також, прокурором доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту на майно подано з дотриманням строків ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому вважає, що клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на автомобільVOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 є ОСОБА_6 та КАМАЗ д.н.з НОМЕР_2 , власником якого відповідно до технічного талону транспортного засобу № НОМЕР_6 є в/ч НОМЕР_7 , шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, оскільки на думку суду, саме такий спосіб застосування арешту відповідатиме критеріям розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.

В той час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, володілець майна може звернутись з відповідним клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді під час досудового розслідування або до суду під час судового провадження.

Стосовно визначення місця зберігання автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_4 та КАМАЗ НОМЕР_2 слідчий суддя зазначає наступне.

Стосовно вимоги прокурора щодо доручення стороні обвинувачення визначити місце зберігання майна, VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з НОМЕР_4 та КАМАЗ АХ4676В, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється згідно «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Крім цього в Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу вищевказаних нормативних актів слідує, що визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування належить до виключної компетенції органів досудового розслідування, а слідчий суддя здійснює лише судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, тому вимога прокурора в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 64-2, 91-92, 98, 131, 168, 170-175 КПК України, слідчий суддя, ?

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 08 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, вилучене 07 лютого 2025 року в ході огляду місця ДТП на автодорозі Кутузівка-Шестакове траса Т-24-04 27 км+200 м, а саме на:

-транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER Д.Н.З НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

-транспортний засіб КАМАЗ Д.Н.З НОМЕР_2 , який належить в/ч НОМЕР_7 АДРЕСА_2 .

В іншій частині клопотання прокурора - відмовити.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1