КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №378/640/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/890/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

08 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000116 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 29.08.2023 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пятигори Тетіївського району Київської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина 2018 року народження, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 24 березня 2011 року Тетіївським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України, 24 липня 2023 року Ставищенськом районним судом Київської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника в режимі ВКЗ ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ставищенського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2023 ОСОБА_7 визнано винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2023 року за № 0000116, обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 16 липня 2023 року, близько 16 години, знаходячись в приміщенні сільського магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправних характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в нижню частину обличчя зліва ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця на підборідді зліва та забій нижньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок Ставищенського районного суду Київської області від 31.08.2023 - скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироками Ставищенського районного суду Київської області від 24.07.2023 та Ставищенського районного суду Київської області від 31.07.2023, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді громадських робіт строком 240 двісті сорок) годин. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_7 раніше засуджений вироком Ставищенського районного суду Київської області області від 24.07.2023 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді громадських робіт строком двісті годин (станом на 29.08.2023 вирок не набрав законної сили). Крім того, ОСОБА_7 ранішезасуджений вирокомСтавищенського районного суду Київської області від 31.07.2023 за ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді громадських робіт строком двісті годин (станом на 29.08.2023 вирок не набрав законної сили). Оскаржуваним вироком Ставищенського районного суду Київської області від 29.08.2023 встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України 16.07.2023, тобто до постановлення вироків Ставищенського районного суду Київської області від 24.07.2023 та Ставищенського районного суду Київської області від 31.07.2023, які не набрали законної сили. Таким чином, суд при призначенні остаточного покарання мав би застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та застосувати принцип поглинення, повного або часткового складання призначених покарань, враховуючи попередні вироки Ставищенського районного суду Київської області від 24.07.2023, та Ставищенського районного суду Київської області від 31.07.2023, чого не зробив, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

06 лютого 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли зміни до апеляційної скарги прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , в яких він просить вирок Ставищенського районного суду Київської області від 31.08.2023 стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та вироком Ставищенського районного суду Київської області від 31.07.2023, остаточно призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зі змінами є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі.

08 квітня 2025 року апелянт у даному провадженні - прокурор Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , скориставшись правом, передбаченим статтями 36, 403 КПК України, подав суду апеляційної інстанції клопотання про відмову від поданої ним апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала клопотання та просила апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити, думку захисника, який не заперечував проти закриття апеляційного провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши клопотання прокурора про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Як зазначено в ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриваєапеляційне провадження.

Оскільки прокурор Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 відмовився від поданої ним апеляційної скарги, а іншими учасниками провадження вирок суду не оскаржувався, апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 376, 403 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Прийняти відмову прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 від поданої ним апеляційної скарги зі змінами на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 29.08.2023 у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 29.08.2023 у кримінальному провадженні №0000116 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4