Справа № 135/927/24
Провадження № 1-кп/135/26/25
У Х В А Л А

іменем України

06.03.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 28 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 ст.177 КПК України.

Представник потерпілої та законний представник потерпілої підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи тим, що обвинувачений має постійне місце проживання, є опікуном недієздатної матері ОСОБА_8 , раніше не судимий, має постійне місце роботи, відтак наявність ризиків переховування від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення нічим не обґрунтовано.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, не одружений, дітей не має, працюючий, власного житла не має, згідно рішення суду є опікуном недієздатної матері, з якою зареєстрований за однією адресою, проте фактично проживає в іншому населеному пункті, а отже виконання ним обов`язків опікуна є сумнівним. Сукупність наведених обставин може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Ухвалами суду про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлений ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), який продовжує існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Оскільки допит свідків та потерпілої під час судового розгляду кримінального провадження не розпочато, не виключена ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_9 , не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому останній обвинувачується, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до відмови від дачі показань в суді, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вищевикладені обставини, а також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , та покарання, яке йому загрожує, у своїй сукупності дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його можливу поведінку, високим є ризик уникнення обвинуваченого від правосуддя з метою уникнути можливого покарання, та незаконного впливу на потерпілих та свідків обвинувачення.

Щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_7 є опікуном хворої матері, яка визнана недієздатною, то слідчий суддя вважає, що дана обставина жодним чином не зменшує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд не може прийняти доводи сторони захисту щодо можливості застосовування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики наведені прокурором і встановлені під час судового розгляду заслуговують на увагу, а характеристика обвинуваченого не є гарантією виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобіганню спробам переховуватись від суду з метою уникнення покарання за скоєне, і що є особливо значимим - незаконно впливати на свідків обвинувачення допит яких в судовому засіданні ще не завершений.

Отже, на думку суду, встановленим судом ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Суд застосовує обмеження права на свободу обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

Враховуючи, що спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, доведеність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання винним, даних про його особу, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, і розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, а також те, що для запобігання ризиків, які встановлені судом застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним і не сприятиме розгляду кримінального провадження, враховуючи інтереси правосуддя, суд вважає, що є підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 04 травня 2025 року включно.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, вчинених стосовно особи, яка не досягла чотирнадцяти років, а тому, у відповідності до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, суд не визначає розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 04 травня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 11.03.2025.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1