ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/77/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 30 січня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2024 року (з урахуванням ухвали від 20 грудня 2024 року про виправлення описки), якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14 лютого 2025 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що ОСОБА_6 на земельній ділянці виростив 9 кущів коноплі, які в жовтні 2024 році зрізав, переніс та сховав на горищі будівлі. До початку обшуку останній повідомив працівників поліції про вирощені кущі та показав місце їх схованки. ОСОБА_6 не збував наркотичні засоби, а кущі коноплі вирощував для особистого вживання.

Зазначає, що незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості дев`яти рослин не може бути кваліфіковано за ч.3 ст.307 КК України.

Вважає, що свідчення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є показаннями з чужих слів, які нічим не підтверджені (слухи).

Зауважує, що посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 намагатиметься вплинути на понятих та ухилятися від слідства і суду, є припущеннями, які об`єктивними даними не підтверджені.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у незаконному посіві, незаконному вирощуванні конопель у кількості дев`яти рослин, дає докладні показання щодо обставин події.

Посилається на те, що слідчим суддею не достатньо враховано те, що підозрюваний раніше не судимий, має сім`ю, постійне місце проживання, займається суспільно корисною працею.

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів при таких обставинах.

ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст.ст.25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне виробництво, виготовлення i зберігання з метою подальшого збуту наркотичного засобу канабісу у особливо великих розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, при невстановлених слідством обставинах, незаконно виробив та виготовив наркотичний засіб канабіс у особливо великих розмірах, який почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання в приміщенні та на горищі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 17 грудня 2024 року у період часу з 07:43 год. по 11:42 год. у ході проведення санкціонованого обшуку будинку за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ №СЕ-19/108-24/24491-НЗПРАП від 18 грудня 2024 року рослинний матеріал сіро-зеленого кольору, який є наркотичним засобом обіг якого обмежено канабіс, загальною вагою 14462,391 г в перерахунку на висушену речовину, що згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу є особливо великим розміром.

Таким чином в ході обшуку було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс у особливо великих розмірах, який ОСОБА_6 незаконно виробив, виготовив та зберігав за вказаною адресою з метою подальшого збуту, до моменту вилучення співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме, у незаконному виробництві, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів у особливо великих розмірах, з метою збуту.

17 грудня 2024 року СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002538, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

17 грудня 2024 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за №0001531 від 05 вересня 2024 року, за ч.2 ст.307 КК України та №0002538 від 17 грудня 2024 року, за ч.2 ст.307 КК України в одне провадження за №0001531 від 05 вересня 2024 року.

17 грудня 2024 року о 12 годині 09 хвилин, в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

18 грудня 2024 року в ході розслідування кримінального провадження №0001531 від 05 вересня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

18 грудня 2024 року в ході розслідування кримінального провадження №0001531 від 05 вересня 2024 року, ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) з ч.2 ст.307 КК України на ч.3 ст.307 КК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме у незаконному виробництві, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів у особливо великих розмірах, з метою збуту.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями з протоколу обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 від 17 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого було виявлено та вилучено наркотичний засіб обіг якого обмежено - канабіс у особливо великих розмірах - 14462,391 г.; висновок експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/24491-НЗПРАП від 18 грудня 2024 року; відомостями з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 грудня 2024 року; відомостями з протоколу огляду предмету мобільного телефону ОСОБА_6 від 17 грудня 2024 року; показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не збував наркотичні засоби, а кущі коноплі вирощував для особистого вживання; незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості дев`яти рослин не може бути кваліфіковано, за ч.3 ст.307 КК України; свідчення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є показами з чужих слів, які нічим не підтверджені (слухи), є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, навівши відповідне обґрунтування.

В цій частині висновки слідчого судді ніким не оспорюються.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував окрім іншого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, не має осіб на утриманні.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, та про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має сім`ю, постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно корисною працею, повністю визнає свою вину у незаконному посіві, незаконному вирощуванні конопель у кількості дев`яти рослин, дає докладні показання щодо обставин події, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують, з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у цьому правопорушенні.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором доведено.

Враховуючи фактичні обставини провадження та відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про неможливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування на цій стадії провадження до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Окрім того, відповідно до положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2024 року (з урахуванням ухвали від 20 грудня 2024 року про виправлення описки), якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14 лютого 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4