Провадження № 1-в/643/402/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку суду у відповідність до закону, стосовно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 29.07.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку суду у відповідність до вимог закону на підставі ст. 74 КК України, ч. 13 ст. 537 КПК України, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ (надалі - Закон № 3886-ІХ) у відношенні ОСОБА_3 .

В обґрунтування подання зазначено, що на обліку Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перебуває ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 29.07.2022 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Зазначено, що до ст. 51 КУпАП внесено зміни, згідно з якими, викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як на це посилається представник заявника, відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд подання без її участі, проти задоволення подання не заперечувала.

Представник ДУ «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши доводи клопотання та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Октябрського районного судом м. Полтави від 29.07.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вказаний вирок набрав законної сили 29.08.2022, та спрямований на виконання до Салтівського РВ філії ДУ «Центр пробації».

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону України № 3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Правилами ч. 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону України № 3886-IX закріплено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З матеріалів встановлено, що іспитовий строк ОСОБА_3 обчислюється з 29.07.2022, тобто з моменту проголошення вироку суду, та цей строк закінчився 29.07.2023 , тобто до набрання чинності Законом № 3886-ІX.

Тобто, подання органу пробації подано до суду через 1 рік після закінчення іспитового строку. Відомостей про те, що компетентним судом ухвалено рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням до закінчення іспитового строку матеріали клопотання не містять.

Відповідно до статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Так, з системного аналізу кримінального закону, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості.

Таким чином, орган пробації не позбавлений можливості звернутись до суду із поданням про звільнення засудженого від призначеного йому покарання, відповідно до вимог ст. 78 КК України, оскільки звільнення засудженого, який відбув призначене судом покарання внаслідок закінчення іспитового строку, від призначеного покарання з підстав, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України, неможливе.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання органу пробації.

Керуючись ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку суду у відповідність до закону стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.07.2022 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1