Справа № 522/2758/24
Провадження по справі № 1-кс/522/2301/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про часткове скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, про часткове скасування арешту майна, а саме скасувати арешт з грошових коштів у розмірі 30585 доларів США, які арештовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_8 клопотання підтримав та показав, що він є не підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000004 та грошові кошти належать особисто йому.

Враховуючи зазначені обставини подальше обмеження права власності є недопустимим, а тому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна частково відпала потреба.

Слідчий в судовому засіданні показав, що під час досудового розслідування встановлено, що грошові кошти ОСОБА_5 не належать, тому залишив дане питання на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив, що ці грошові кошти належать ОСОБА_9 .

Захисник підозрюваного залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій вказав, що не заперечує проти часткового скасування арешту майна та просив розглянути клопотання без його участі.

Частиною 5, 6 ст. 9 КПК України вказано, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Пунктами 15, 16, 19 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачені такі загальні засади кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів та диспозитивність.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Розглянувши клопотання, вислухавши сторони, вважаю що необхідно відмовити в задоволенні клопотання про часткове скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається зметою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК).

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 року накладено арешт на речі і документи, які були виявлені та вилучені 13.03.2025, в ході проведення обшуку автомобілю Toyota Sequoia, номерний знак НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2024, а саме: автомобіль Toyota Sequoia номерний знак НОМЕР_1 , ключі від автомобілю та технічний паспорт на автомобіль; 2 гранати Ф 1; 30585 доларів США; мобільний телефон Айфон 10; мобільний телефон Айфон 16 чорного кольору, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон Only the brave, в чохлі чорного кольору (пошкоджений); мобільний телефон Redmi, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон Only the brave, в чохлі чорного кольору; мобільний телефон Айфон 3.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заявником ОСОБА_10 не надано доказів належності йому вищевказаних грошових коштів та на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначене майно відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 26, 98, 170, 174, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про часткове скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

15.04.2025