Справа № 199/2230/25
ВИРОК

іменем України

26.02.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000038 від 22.01.2025 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Січкарівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого як фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

21.01.2025 близько 19:00 години ОСОБА_2 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 знаходились біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , куди в цей час підійшов ОСОБА_5 . У цей час між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_2 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , у цей же день, а саме: 21.01.2025 близько 19:01 години, перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , своєю правою рукою дістав зі своєї сумки молоток, після чого, перебуваючи у безпосередній близькості обличчям до потерпілого ОСОБА_5 , молотком, який тримав в правій руці, наніс потерпілому один удар в область тім`яної ділянки справа, після чого потерпілий забіг до під`їзду.

Внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфікуються судом в межах висунутого прокурором обвинувачення відповідно до обвинувального акта як такі, що виразились в умисному спричинені легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілого ОСОБА_5 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Суд, оцінюючи докази в межах обвинувачення, пред`явленого прокурором, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, є умисним та закінченим кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений ОСОБА_2 одружений, працює як фізична особа-підприємець, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг відносно ОСОБА_2 не надходило.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, приймає до уваги конкретні обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 : зокрема те, що знаряддям заподіяння тілесного ушкодження був молоток; спосіб заподіяння поранення та його локалізацію нанесення молотком удару в життєво-важливий орган потерпілого область тім`яної ділянки справа, внаслідок чого потерпілий звернувся до КНП «МКЛ № 6» ДМР, де хірург виявив у нього забійну рану тім`яно-скроневої ділянки праворуч 5х1,5 см, краї якої нерівні, дно рани м`які тканини, що обільно кровоточить, через що ОСОБА_5 були накладені хірургічні шви.

Наведені вище обставини у їх сукупності, надають суду можливість зробити висновок про неможливість призначення обвинуваченому ОСОБА_2 мінімального покарання у виді штрафу.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарань у виді виправних робіт або пробаційного нагляду не вбачається, оскільки такі види покарання з урахуванням обставин вчинення кримінального проступку та його наслідків, не буде співмірним меті їх застосування.

Зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 та те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає неможливим призначити ОСОБА_2 максимально можливий вид покарання у виді обмеження волі.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Речові докази: сліди РБК (квитанція № 109) знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1