У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород об`єднане в одне судове провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002171 від 16.11.2024 та за №0001150, відомості про яке внесені до ЄРДР від 28.05.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Посилається при цьому на обґрунтованість пред`явленого останньому обвинувачення, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, та з врахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження тощо, запобігти яким неможливо, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого просив відмовити у задоволенні клопотання, обравши більш м`який запобіжний захід. Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши клопотання та пояснення прокурора, приймаючи до уваги позицію захисника та думку обвинуваченого щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Так, обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованого такому діяння, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувального акту щодо нього до суду.

В свою чергу ризики заявлені прокурором щодо обвинуваченого, а саме щодо можливого незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від суду, знайшли своє підтвердження в ході розгляду судом клопотання з огляду на нижчевказане.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а відтак згідно зі ст. 12 КК України інкримінований обвинуваченому злочин є особливо тяжким.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також суд враховує, що в провадженні суду перебуває декілька обвинувальних актів, за якими ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності. Означене свідчить про наявність такого ризику, як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Окрім цього суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу обвинуваченому заявлений прокурором ризик того, що обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на учасників кримінального провадження знайшов своє підтвердження з огляду на те, що обвинувальний акт перебуває на першочерговій стадії судового розгляду, наразі потерпіла сторона та свідки не допитані судом безпосередньо, а відтак вплив обвинуваченого на таких шляхом умовлянь, шантажу чи погроз створює загрозу встановлення істини в розглядуваній справі.

Наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вплив обвинуваченого на свідків та потерпілого призведе до надання ними суду неправдивих показів, а відтак утруднить встановлення судом дійсних обставин справи.

Також суд оцінює в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема приймає до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, є неповнолітнім.

Суд враховує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженню перебуває на першопочатковій стадії судового розгляду, вищеописані ризики на даний час продовжують існувати, стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, на переконання суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки останній може чинити протиправний вплив на учасників кримінального провадження. Більш того в умовах воєнного стану працівники поліції залучені до посиленої охорони громадського порядку, що значно мінімізує можливість здійснення ними контролю за процесуальної поведінкою обвинуваченого, у разі тримання останнього під домашнім арешту.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом.

На виконання означених вимог Закону, суд визначає розмір застави, виходячи з вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених судом в резолютивній частині ухвали, становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб й буде належним стримуючим засобом, щоб у обвинуваченого не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд роз`яснює, що обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на обвинуваченого покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 16.02.2025 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 121 200 (сто двадцять одну тисячу двісті) гривень.

Роз`яснити, що ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному даною ухвалою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків становить два місяці й визначено до 16.02.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1