Провадження № 1-кп/127/1183/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

інших учасників судового процесу: законного представника малолітнього потерпіло ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 9 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2024 за № 0001583,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, повідомив, що повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому та на підтвердження надав відповідну розписку, написану власноруч законним представником потерпілого.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 зазначила, що вона та її син дійсно примирилися з ОСОБА_4 та не мають до останнього жодних претензій матеріального або морального характеру, обвинуваченим повністю відшкодовано потерпілому завдані збитки, про що вона написала відповідну розписку, яку видала обвинуваченому.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечувала. Разом з тим, просила приєднати до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладеного у кримінальному провадженні арешту, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження судових експертиз.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступних висновків.

З частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною 4 статті 286 КПК України регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою не заперечував, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за статтею 46 КК України, розуміючи, що таке звільнення є звільненням з нереабілітуючих підстав. Законний представник потерпілого підтвердила факт примирення обвинуваченого з потерпілим та відшкодування матеріальних та моральних збитків, всього у сумі 35000 грн., претензій до обвинуваченого потерпіла сторона не має.

Зі змісту ст. 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом, 08 вересня 2024 року близько 19 години 45 хвилин велосипедист ОСОБА_4 , керуючи велосипедом марки «OUTLEAP», який згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, є транспортним засобом, рухаючись по проїзній частині вулиці Київська, зі сторони вулиці Гонта, в районі зупинки громадського транспорту «Павла Корнелюка», здійснив проїзд на червоний (забороняючий рух) сигнал світлофора, та під час подальшого руху не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав технічну можливість це зробити, та не надав переваги у русі, внаслідок чого з необережності, що виразилося кримінально-протиправною самовпевненістю, в порушення вимог п.п. 1.7, 6.7, 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину справа-наліво по напрямку руху велосипедиста, по розмітці регульованого пішохідного переходу на зелений (дозволяючий рух) сигнал світлофора, керуючи технічно справним велосипедом марки «Grengiant».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді «Сполучна травма тіла: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку; закритий перелом надплечевого (акроміального) відростка правої лопатки з незначним зміщенням; садна ділянок правого ліктьового та колінних суглобів», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

В ситуації, яка склалася, у велосипедиста ОСОБА_4 технічна можливість попередити зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5 визначалася виконанням ним вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України. При цьому в діях велосипедиста ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за статтею 291 КК України: Порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а також нормативно-правових актів, норм і правил виготовлення, переобладнання, ремонту транспортних засобів, якщо це спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки. ОСОБА_4 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

Отже в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив необережний нетяжкий злочин. З наданих суду матеріалів випливає, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілим примирився, та останній претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. З обвинувального акту та наданих суду матеріалів не вбачається керування ОСОБА_4 під час вчинення ДТП транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження передбачені ст. 46 КК України обставини для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, визначені ч. 8 ст. 284 КПК, в судовому засіданні встановлені не були, а отже клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2024 справа № 127/29749/24: на речовий доказ, а саме на велосипед марки «OUTLEAP» у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами ч. 4 ст. 174 КПК слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду про застосування норми права, викладений в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з яким: КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з ч. 2 ст. 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 284, 314, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої статтею 291 Кримінального кодексу України, на підставі статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 291 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2024 за № 0001583 - закрити.

Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2024 справа № 127/29749/24: велосипед марки «OUTLEAP» - скасувати.

Речові докази:

- велосипед марки «OUTLEAP», який поміщено до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області (вулиця Пирогова, 4, місто Вінниця) - безоплатно повернути власнику ОСОБА_4 ;

- DVD-диск з відеозаписом, який поміщено у конверт білого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження;

DVD-диск з відеозаписом, який поміщено у конверт білого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: