Справа № 562/903/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

26.03.2025 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000027, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Голубівка Луганської області, з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє 24 січня 2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, РНОКПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, на якого згідно абзацу 11 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» покладено обов`язок стати на військовий облік, 10 березня 2025 року о 17:00 годині отримав під особистий підпис попередження від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_4 про необхідність прибуття о 10:00 годині 13 березня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, умисно, з метою ухилення від постановки на військовий облік, не з`явився 13 березня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік, чим ухилився від військового обліку.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає правильною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений також вказав, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у вигляді мінімального штрафу.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

За вказаних обставин сторони кримінального провадження у судове засідання не викликалися та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

А тому, призначення покарання за ч.1 ст.337 КК України у виді штрафу буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Речові докази та процесуальні витрати у справи відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370-374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обрати.

Документи кримінального провадження №0000027 залишити в матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: