Справа № 953/3683/23
н/п 1-кс/953/294/25
"09" січня 2025 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, має неповнолітню дитину, 2021 року народження, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає США, Каліфорнія, раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України,
Орган досудового розслідування встановив, що на початку весни 2020 року ОСОБА_8 створив та очолив у м. Харкові організовану групу для незаконного утримання місць розпусти, виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру. До вказаної протиправної діяльності ОСОБА_8 залучив своїх знайомих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Так, ОСОБА_8 підшукав та орендував приміщення, яке разом з ОСОБА_9 облаштував технікою необхідною для виготовлення порнографічних зображень, а саме: комп`ютерами, веб-камерами, освітлювальними приладами. ОСОБА_10 займалася підшукуванням та підбором осіб жіночої статі, які мали б безпосередньо виготовляти зображення порнографічного характеру, ОСОБА_12 виконувала функції адміністратора, а ОСОБА_11 забезпечував безперебійну трансляцію зображень порнографічного характеру в мережі Інтернет.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що упродовж 2020-2021 років вищезазначені особи залучили до протиправної діяльності ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , які надали свою добровільну згоду на виготовлення та розповсюдження зображень порнографічного характеру, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
18 серпня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
09 вересня 2021 року постановою першого заступника керівника обласної прокуратури продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 19 жовтня 2021 року включно.
13 жовтня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
15 листопада 2021 року досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку з тим, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі та не всебічно.
На підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2021 року строк досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, а саме до 20 грудня 2021 року.
16 грудня 2021 року ОСОБА_4 та її захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів досудового розслідування разом з речовими доказами.
Слідчий зазначає, що підозрювана не з`являлася за викликами слідчого для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та як було встановлено пізніше підозрювана ОСОБА_4 виїхала за межі України.
На підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року до підозрюваної ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
15 вересня 2023 року органом досудового розслідування винесено постанову про оголошення підозрюваної у міжнародний розшук та зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
07 січня 2025 року підозрювана ОСОБА_4 затримана співробітниками поліції в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Паланка-Маки-Удобне» Одеської області.
07 січня 2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному до п`яти місяців, тобто до 09 лютого 2025 року.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль від 08.06.2021; протокол про результати контролю вчинення злочину від 25.01.2021; висновок судово-мистецтвознавчої експертизи від 23.02.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 09.12.2020, 17.12.2020.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання до семи років позбавлення волі, що може спонукати підозрювану переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, підозрювана, будучи достеменно обізнаною про наявність вказаного кримінального провадження тривалий час переховувалася від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим була оголошена у міжнародний розшук. Також підозрювана може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити нове кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_19 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні просила обрати стосовно неї більш м`який запобіжний захід. Зазначила, що вона не мала наміру переховуватися від органу досудового розслідування та була впевнена, що кримінальне провадження закрите.
Захисник - ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що о ризики, на які посилається сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання, не підтверджені жодними доказами. Зазначив, що підозрювана має стійкі соціальні та родинні зв`язки, постійне місце проживання, є соціально адаптованою, та не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому просив обрати щодо своєї підзахисної більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, який на його переконання, зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
13 жовтня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
На підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року до підозрюваної ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
15 вересня 2023 року органом досудового розслідування винесено постанову про оголошення підозрюваної у міжнародний розшук та зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
07 січня 2025 року підозрювана ОСОБА_4 затримана співробітниками поліції в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Паланка-Маки-Удобне» Одеської області.
07 січня 2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2025 року продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному до п`яти місяців, тобто до 09 лютого 2025 року.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіоконтроль від 08.06.2021; протокол про результати контролю вчинення злочину від 25.01.2021; висновок судово-мистецтвознавчої експертизи від 23.02.2021; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 09.12.2020, 17.12.2020.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, до того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.
Окрім того, слідчий суддя враховує те, що підозрювана, будучи достеменно обізнаною про наявність кримінального правопорушення, в якому їй було пред`явлено підозру, виїхала за межі території України та тривалий час не повідомляла слідчого та прокурора про місце свого перебування, у зв`язку з чим була оголошена у міжнародний розшук.
Одночасно з цим слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання не доведений ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки доказів того, що у вказаному кримінальному провадженні були допитані свідки, матеріали долучені до клопотання, не містять.
Крім того, у судовому засіданні слідчим та прокурором не підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка має зареєстроване місце мешкання, однак у м. Миколаєві, при цьому фактично мешкає в США, заміжня, має неповнолітню дитину, 2021 року народження, офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, раніше не судима, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання її винною у виді позбавленні волі строком до семи років. Після повідомлення про підозру виїхала за межі України, не повідомила слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, що свідчить про її спробу переховування від органу досудового розслідування.
З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваної у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 , хоча і є раніше не судимою, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованих підозрюваній діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваної, її матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що пропорційним та раціональним буде визначити підозрюваній ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, що дозволить забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 09 лютого 2025 року включно.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) не спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається такою, щодо якої застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків, а також якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а до підозрюваної, обвинуваченої може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали встановити до 09 лютого 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 10 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1