Справа № 369/53/25
Провадження №1-кс/369/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001035 від 04.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001035 від 04.10.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 357 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 03.10.2024 року в нічний час доби, але не пізніше 4 год 30 хв (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де в той час також перебував останній, маючи прямий умисел, направлений на вбивство ОСОБА_7 з корисливих мотивів, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, з метою подальшого заволодіння належним ОСОБА_7 майном задля особистого збагачення, яке знаходилось за місцем його проживання, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс предметом, схожим на ніж, який тримав у правій руці, 5 ударів в область груди ОСОБА_7 , заподіявши останньому проникаючі колото-різані поранення груди з ушкодженням серця, внаслідок чого ОСОБА_7 помер на місці вчинення злочину.

Крім того, 03.10.2024 в нічний час доби, але не пізніше 4 год 40 хв (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на викрадення електронного платіжного документа, а саме банківської картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_7 , розуміючи, що на даних картках є гроші, тобто діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 перебуває без свідомості після нанесених ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вищевказану банківську картку, яка знаходилась в сумці ОСОБА_7 та яка відповідно до ст. 5 Закону 'України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, що є засобом доступу до банківських рахунків.

Після чого, ОСОБА_4 викраденою банківською картою АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 розпорядився на свій розсуд.

Так, 07.10.2024 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України було затримано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 357 КК України підтверджується, зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.10.2024 року, постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів; протоколом обшуку від 07.10.2024 року; протоколом огляду предмету від 09.10.2024 року; протоколом огляду відеозапису від 08.10.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, іншими доказами в їх сукупності.

28.11.2024 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08.01.2025 року.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно отримати висновки призначених судових експертиз (включаючи комплексні судові експертизи, а також судово-медична експертиза та судово-психіатрична експертиза). Отримання висновків за вище вказаними експертизами необхідно для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Крім того, за результатами вище вказаних експертиз необхідно провести слідчі дії для встановлення фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Так, у ході досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, продовженню запобігання встановленим під час здійснення досудового розслідування ризикам, виникла необхідність у продовженні дії щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній не має постійного місця проживання, за виявленою адресою проживав декілька днів, зареєстрований в Одеській області, не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували останнього на території України (не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, батьків похилого віку та або непрацездатних родичів). Крім того ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється та максимальним покаранням за який є довічне позбавлення волі.

Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, стороною обвинувачення не встановлено стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя у спосіб неявки в судове засідання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, частина свідків у даному кримінальному провадженні - це знайомі ОСОБА_4 , з якими він тісно спілкувався. На даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх свідків у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний не має постійного місця роботи та засобів для існування, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання (не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків тощо), тому під страхом юридичних наслідків, які можуть настати, підозрюваний може знову вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, спрямованого проти життя особи з корисливих мотивів, а тому соціальні наслідки та можлива суспільна реакція, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживав в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області, а отже знайомий з жителями даного села, виправдовує необхідність попереднього ув`язнення підозрюваного.

Таким чином, на переконання органу досудового розслідування лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного, слідчий та прокурор просили слідчого суддю продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.03.2025 року (включно).

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які продовжують існувати й не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 при розгляді клопотання не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя встановив, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_12 від 03.01.2025 року, справа №369/54/25 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001035 від 04.10.2024 року до п`яти місяців.

Суд, вивчивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , зокрема підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

А також, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, такі як: п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України - провина підозрюваного у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами; п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України - вік та стан здоров`я підозрюваного, який не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору; п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України - соціальні зв`язки, зокрема відсутності у підозрюваного осіб, які перебувають на його утриманні; п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України - відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; п. 7 ч. ст. 178 КПК України - майновий стан; п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 357 КК України; п. 12 ч.1 ст. 178 КПК України - ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Оцінюючи наведені обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладені обставини та встановлений слідчим суддею ступінь ризиків та обставин, що характеризують особу підозрюваного - ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючих матеріалів стосовно підозрюваного у цій конкретній справі.

На підставі викладеного, враховуючи дані щодо особи підозрюваного на підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» за адресою: вул. Деґтярівська, 13, м. Київ, строком на 42 (сорок два) дня, в межах строків досудового розслідування, тобто до 08 березня 2025 року (включно).

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 березня 2025 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1