465/7851/14-к
1-кп/465/581/25
УХВАЛА

Іменем України

15.04.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000696 від 02.10.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206, ст.356 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.206 КК України,

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В провадження Франківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000696 від 02.10.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206, ст.356 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.206 КК України.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 08.12.2014 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 від 20.03.2018 року прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 51/Р від 11.05.2019 року, 11.05.2019 року вказане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 27.03.2023 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні від обвинувачених та їх захисників надійшли клопотання щодо закриття кримінального провадження на підставі ст.. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив щодо задоволення даних клопотань, оскільки такі є правом обвинувачених.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, неодноразово належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду.

Відтак у відповідності до вимог ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення розгляду справи без участі потерпілого.

Заслухавши клопотання обвинувачених, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 206, ст. 356 КК України.

У відповідності до ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 206 України.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як встановлено судом, кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_6 , які передбачені ч.3 ст.206, ст. 356 КК України та ОСОБА_8 , яке передбачене ч.3 ст. 206 КК України мали місце 26.02.2014 року, тобто з часу подій пройшло більше ніж 10 років.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні. В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Також суд зазначає, що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням (невизнанням) ними своєї вини у вчиненні злочину. Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме такої правової позиції притримується Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, справа № 552/5595/18, справа № 203/241/17, 730/67/16-к, 552/5595/18).

З огляду на викладене, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для цього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Судом роз`яснено обвинуваченим правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та їх право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останні не заперечували проти звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно них у зв`язку із закінчення строків давності.

В зв`язку із закриттям кримінального провадження з вказаних вище підстав, цивільний позов ТзОВ «Привокзальний» ринок до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про відшкодування (компенсацію) шкоди у кримінальному провадженні підлягає залишенню без розгляду, що не обмежує право потерпілого звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.49 КК України, статтями 284, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 206, ст. 326 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0000696 від 02.10.2014 року на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 206 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0000696 від 02.10.2014 року на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0003995 від 04.11.2016 року відносно обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст. 206, ст. 356 КК України та відносно обвинувачення ОСОБА_8 за ч.3 ст.206 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ТзОВ «Привокзальний» ринок про відшкодування (компенсацію) шкоди у кримінальному провадженні залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена через Франківський районний суд м.Львова до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1