Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А

20 грудня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/20741/13-к

Провадження № 21-з/4815/8/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши заяву ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Рівненського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0000162,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2019 року, залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

ОСОБА_2 звернувся із заявою «про роз`яснення ухвали», а саме ухвали Рівненського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року (судова справа №569/20741/13, провадження №11-кп/4815/303/20), просячи роз`яснити хто та в який термін повинен провести перевірку реєстрації злочинів у кримінальному провадженні №0000162.

Зокрема, ОСОБА_2 покликався на те, що «в ухвалі є висновок: Окрім того, доводи ОСОБИ_6 про те, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст. 205 КК України, не зареєстровані в ЄРДР за №0000162, не є предметом даного судового розгляду, а отже повинні бути перевірені в рамках зазначеного кримінального провадження. Норма ч.2 ст. 438 КПК та ч.6 ст. 13 Закону №1402-VІІІ зобов`язує для суду 1 інстанції здійснити перевірку реєстрації в ЄРДР. Розгляд незареєстрованого злочину є підставою для застосування ч.3 ст. 214 КПК та неможливий виходячи з ч.1 ст. 1 КПК та ч.2 ст.1 Закону 1402-VІІІ. Розгляд незареєстрованих злочинів в суді є неможливим в зв`язку з обміном інформацією між судом та держателем ЄРДР (спільні накази Генпрокуратури та ДСАУ 91/14-2012 та нині діючого 249/448-2024».

Перевіривши зміст та вивчивши доводи заяви ОСОБА_2 , вважаю, що заяву про роз`яснення ухвали Рівненського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року слід повернути з огляду на таке.

За визначенням ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєївини,

жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, ч.1 ст. 380 КПК передбачає, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Отже, за змістом вказаної норми закону, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому, під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

При цьому, слід зауважити, що у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо.

Разом з тим, заява ОСОБА_2 взагалі не містить зазначення у чому, на його переконання, полягає незрозумілість ухвали Рівненського апеляційного суду та у зв`язку з чим дане судове рішення потребує роз`яснення, а заявлені ним вимоги не підпадають під поняття роз`яснення рішення.

Водночас чинний кримінальний процесуальний закон України не містить спеціальних норм стосовно правового регулювання наслідків подання до суду заяв, звернень учасників кримінального провадження чи інших осіб, які не передбачені цим законом та не підлягають розгляду судом.

Так, відповідно до вимог ч.6 ст. 9 КПК, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.ст. 2, 7, ч. 6 ст. 9, ч. ч. 2, 4 ст. 304, ч.ч.3, 4 ст. 399 КПК щодо вирішення питання можливості прийнятності даної заяви та призначення до розгляду, приходжу до переконання, що заява ОСОБА_2 підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 380, 399 КПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали Рівненського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року повернути заявнику. Копію цієї ухвали про повернення заяви про роз`яснення судового рішення надіслати особі, яка її подала, разом з заявою та доданими до неї матеріалами.

Ця ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місців.

Суддя Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1