Справа №523/3890/25
Провадження №1-кс/523/1153/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000283 від 20.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 20.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, на протязі невстановленого часу, за допомогою мессенджера «Telegram», здійснює розповсюдження інформації з обмеженим доступом, отриманої внаслідок несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин.

В ході виконання співробітниками 1-го відділу управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України доручення слідчого встановлено особу, яка використовує нікнейм «д» унікальний userID користувача: 431528689, який раніше використовував username: susijajak, xxueuwyyq, dd_cvv, need_drop, d_mavrodi, dimasik1488 в наслідок чого встановлено, що обліковий запис належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та користується номером стільникового телефону « НОМЕР_1 ».

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що користувач з нікнеймом «д» та невстановлена особа, що використовує username « ІНФОРМАЦІЯ_2 », userID: НОМЕР_2 спілкуються у группі з назвою «Chat» с приводу протиправної діяльності, а саме кардингу - рід шахрайства, при якому проводиться операція з використанням платіжних карток або їхніх реквізитів, яка не ініційована або не підтверджена її власником. Так, ОСОБА_4 у вищевказаній группі неоднаросова надсилає повідомлення, яке містить номер банківської картки, строки закінчення, CVV - код, з позначкою Success = True 10$, що може свідчити про роботу сторонього програмного забезпечення для валідації отриманих данних шляхом списання 10$ з зазначених банківських карток з позначкою «Success = Truе», що в свою чергу може означати успішність даної операції.

Так, 21.03.2025 у період часу з 10:40 годин по 17:50 годин за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні приватного будинку за адресою АДРЕСА_1 був проведений обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук Acer у чорно-сірому корпусі S/N NXML4EU00140906FB53400 з зарядним пристроєм та мобільний телефон марки Iphone 8 у корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_1 , які запаковано та опечатано до сейф-пакету НПУ СУ PSP4100314.

Вивчивши заяву ОСОБА_4 , який просив розглядати клопотання за його відсутністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майні вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішує питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до су, клопотанням про арешт майна. Відповідно до ч. 3 ст. 64-2 КПК України, особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частин стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питанню арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосується арешту майна, та отримує їх копії у випадку порядку, встановленому ним Кодексом.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного огляду майно є предметом злочину. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачає- наявність достатніх підстав вважати, що виявлені та тимчасово вилучені в обшуку, можуть містити сліди злочину, а також інші відомості, що мають суті значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні фіксації слідів злочину і іншої інформації, що в подальшому може мати доказ значення для даного досудового розслідування та необхідні для проведення подальшого досудового розслідування відповідних експертних досліджень, його вилучення існує реальна загроза зміни, або знищення слідової інформації яка в подальшому може бути використана як доказ, необхідно накласти арешт тимчасово вилучене майно, на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0000283 від 20.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на ноутбук Acer у чорно-сірому корпусі S/N NXML4EU00140906FB53400 з зарядним пристроєм та мобільний телефон марки Iphone 8 у корпусі чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_1 , які запаковано та опечатано до сейф-пакету НПУ СУ PSP4100314, заборонивши будь-яким, особам користуватися вищевказаним майном, продавати, дарувати та відчужувати, які залишити на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, що за адресою: м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі буд. 68а.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1