У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001478, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вуглегірську Донецької області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і йому призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалено, строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.09.2023 р.

Ухвалено, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирішено питання стосовно речових доказів та розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить переглянути вирок суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не погоджуючись із прийнятим рішенням, вважає, що під час судового розгляду були допитані не усі свідки.

Наголошує на тому, що особа, яка вчинила дане кримінальне правопорушення була зафіксована на відеозаписі, разом із ним, однак не притягнута до кримінальної відповідальності за свої дії.

На думку апелянта, матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що саме він вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення. При цьому, зауважує, що він вийшов із автомобіля, який був у заглушеному стані, а його відбитки відсутні у салоні авто. Разом з тим, відповідно експертизі, виявлені відбитки пальців рук невстановленої особи.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

03.09.2023 р. в період часу з 21.00 год. по 21.50 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 134/2, побачив незачинений автомобіль марки «Citroen» моделі «Berlingo» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , із залишеними ключами в салоні автомобіля, а саме: в замку запалювання, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись у вказаному місці у вищевказаний час, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, протиправно, керуючись корисливими мотивами, підійшов до автомобіля марки «Citroen» моделі «Berlingo» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , після чого шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля.

Перебуваючи в салоні автомобіля, за допомогою наявного ключа запалювання ОСОБА_5 здійснив запуск двигуна та в подальшому, шляхом встановлення контролю над транспортним засобом і можливістю переміщення його в просторі, незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.

В подальшому ОСОБА_5 почав переміщуватись на вказаному транспортному засобі, рухаючись в бік перетину вулиць 1 Слобідська та Погранична у місті Миколаєві Миколаївської області, та, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на бордюр, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу, які унеможливили подальший рух, тим самим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 148 470 грн.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дотримання цієї вимоги виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду та забезпечує реалізацію таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності винуватості та право на захист.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які було безпосередньо досліджено, а також оцінено за критеріями, визначеними ч. 1 ст. 94 КПК України.

Так, суд першої інстанції дослідив, належно оцінив і послався у вироку на показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_8 повідомив суду, що залишив свій автомобіль «Citroen Berlingo» відкритим із ключами в замку запалювання біля будинку в Миколаєві, а згодом його син виявив зникнення авто. Вийшовши на вулицю, потерпілий побачив свій пошкоджений автомобіль біля поліцейських, поруч із яким перебував ОСОБА_5 , що поводився неадекватно.

Дружина потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , підтвердила показання, надані її чоловіком та додала, що не знайома з ОСОБА_5 і не передавала йому авто.

Інспектор поліції ОСОБА_10 повідомив, що отримав виклик про авто, яке їздило по тротуару, і виявив на місці ОСОБА_5 за кермом у стані сп`яніння, який намагався завести машину. В ході оформлення матеріалів власник авто заявив про його викрадення, тоді як ОСОБА_5 стверджував, що машину йому передала дружина.

Крім того, суд першої інстанції послався на письмові докази у кримінальному провадженні, серед яких:

рапорти старшого інспектора чергового УПП в Миколаївській області ОСОБА_11 та інспектора УПП в Миколаївській області ОСОБА_12 , від 03.09.2023 р., згідно з якими, 03.09.2023 р. о 22.46 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: місто Миколаїв, вулиця Погранична (Чигрина), будинок 134/2 у заявника ОСОБА_8 , біля 22.00 год., викрадено автомобіль «Citroen» моделі «Berlingo» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вжитими оперативно-розшуковими заходами встановлено місцевого мешканця ОСОБА_5 ;

рапорту поліцейського УПП в Миколаївській області ОСОБА_13 від 04.09.2023 р., згідно з яким, на місті події співробітниками УПП в Миколаївській області було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в стані алкогольного сп`яніння, який здійснив ДТП на автомобілі «Citroen» моделі «Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відносно водія складено протокол за ст. ст. 124, 130 КУпАП.

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно якому, потерпілий ОСОБА_8 просив вжити заходів щодо невідомої особи, яка 03.09.2023 р. приблизно о 21.50 год. незаконно заволоділа належним ОСОБА_8 транспортним засобом «Citroen Berlingo» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, біля будинку № 134/2;

копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно з яким, власником автомобіля марки «Citroen» моделі «Berlingo», із реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 ;

протокол огляду місця події від 04.09.2023 р., згідно з яким, оглянуто автомобіль марки «Citroen» моделі «Berlingo» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який розташований на проїзній частині по вулиці Пограничній у місті Миколаєві біля будинку № 106;

схему місця дорожньої транспортної пригоди до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №414727;

відеозапис з камер відеореєстраторів «Бодікам» УПП в Миколаївській області (474073, 47886), з яких вбачається, що 03.09.2023 р. о 22.00 год., після прибуття на місце події співробітників патрульної поліції з-за керма автомобіля марки «Citroen» моделі «Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у ввімкненому стані, вийшов ОСОБА_5 , який в ході спілкування із поліцейськими факту керування даним транспортним засобом не заперечував, пояснював, що транспортний засіб надала йому дружина та він їде у своїх справах відпочивати, їде «за кладом», проїхав два метри;

протокол огляду документів від 04.10.2023 р., в ході якого оглянуто диск з відеозаписами з камер відеореєстраторів «Бодікам» УПП в Миколаївській області (474073, 47886);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2023 р., в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 за загальними рисами обличчя, формою голови, висотою лоба, формою носа, губ, очей, як раніше невідомого чоловіка, який 03.09.2024 р. близько 22.00 год. перебував біля належного ОСОБА_8 автомобіля марки «Citroen» моделі «Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2023 р., в ході яких, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_14 впізнали ОСОБА_5 за загальними ознаками обличчя, формою голови, висотою лоба, формою носа, губ, розрізом очей, зачіскою як особу, яка 03.09.2024 р. близько 22.00 год. була водієм автомобіля марки «Citroen» моделі «Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

висновок судової автотоварознавчої експертизи № СЕ19/115-23/12371-АВ від 20.09.2023 р., відповідно якому, середня ринкова вартість автомобіля марки «Citroen Berlingo», об`єм двигуна 1868 см3, 2006 року випуску, який був в користуванні з урахуванням зносу, станом на 03.09.2023 р. могла складати 148 470 грн.;

висновок дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/115-23/12727-Д від 19.09.2023 р., згідно з яким, слід папілярного узору пальця руки з розмірами 22х15 мм залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_8 , дактилоскопічна картка якого надана на експертизу в якості порівняльного матеріалу. Сліди папілярних узорів пальців руки (рук) з розмірами 22х13 мм, 21х15 мм, 18х12 мм залишені не ОСОБА_5 , а іншою особою (особами);

постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7661551 від 03.09.2024 р., згідно з якою, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 2.1. ПДР за керування 03.09.2023 р. транспортним засобом «Citroen» моделі «Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , без права керування;

постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.11.2023 р. у справі № 487/7498/23, якою встановлено, що 03.09.2023 р. о 21.48 год., ОСОБА_5 керував транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Пограничній біля будинку 108 у місті Миколаєві в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Тестом № 146 приладу Alkotester Drager 7510 від 03.09.2023 р. (результат 2.46 проміле);

постанову Миколаївського апеляційного суду від 13.03.2024 р., якою апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.11.2023 р. без змін. Встановлено, що 03.09.2023 р. о 21.48 год. ОСОБА_5 керував транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (2,46‰), що підтверджено тестуванням «Alkotester Drager», відеозаписами та протоколом про адміністративне правопорушення;

постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.11.2023 р., згідно з якою, ОСОБА_5 03.09.2023 р. о 21.48 год., керуючи транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу, зіткнувся з бордюром, в наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Тим самим ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.3 ПДР України. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

постанову Миколаївського апеляційного суду від 15.05.2024 р., згідно з якою, апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду від 28.11.2023 р., без змін. Суд підтвердив, що ДТП сталося через порушення ПДР, а факт керування авто ОСОБА_5 доведено відеозаписами, протоколами та його власними поясненнями.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про його невинуватість є необґрунтованими та такими, що суперечать зібраним у справі доказам, оскільки спростовуються як показами свідків, так і матеріалами справи, включаючи відеозаписи, протоколи та результати експертиз.

З приводу того, що судом не було допитано усіх свідків, апеляційний суд відзначає, що в ході судового розгляду судом першої інстанції допитано ключових осіб, а саме: потерпілого ОСОБА_8 , його дружину ОСОБА_9 , а також працівника поліції ОСОБА_10 .

Показання вказаних осіб узгоджуються між собою та підтверджують, що саме ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу, керував автомобілем «CITROEN BERLINGO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у нетверезому стані та спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Будь-яких інших клопотань про допит сторонніх осіб від сторони захисту, ані під час судового розгляду в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду, не надходило.

Щодо наявності на відеозаписі сторонньої особи, апеляційний суд зазначає, що на відеозаписі із боді-камер поліцейських чітко зафіксовано, що саме ОСОБА_5 вийшов із водійського місця автомобіля та зізнався в тому, що їхав «за кладом» та проїхав буквально кілька метрів.

Крім того, згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_15 , 03.09.2023 року близько 22.00 год. він йшов до дому, коли незнайома йому людина попросила допомогти підштовхнути автомобіль «CITROEN BERLINGO», з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Він запропонував чоловіку не сідати за кермо, так як помітив, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він сів за кермо та почав їхати, але заїхав на бордюр та пошкодив автомобіль.

З огляду на викладене, матеріалами справи належним чином підтверджена та обставина, що сама обвинувачений керував автомобілем, а не невстановлена особа, будь-яких інших доказів на спростування вказаних обставин матеріали кримінального провадження не містять.

Виявлення відбитків пальців невстановленої особи в салоні автомобіля не є доказом того, що ОСОБА_5 не керував транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Автомобіль «CITROEN BERLINGO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить потерпілому ОСОБА_8 , який використовував його для особистих потреб, що означає, що до моменту викрадення в ньому могли перебувати різні люди члени сім`ї, знайомі або навіть сторонні особи, які торкалися внутрішніх елементів салону (керма, дверних ручок, важеля коробки передач тощо).

Водночас, відбитки іншої особи не доводять, що саме ця особа керувала автомобілем у момент скоєння правопорушення. Натомість беззаперечні докази, такі як відеозаписи з боді-камер поліцейських, показання свілків, результати тесту на алкоголь і зафіксований факт виходу ОСОБА_5 з водійського місця, чітко підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дослідивши та оцінивши вказані у вироку докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановив обставини кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про умисний характер дій ОСОБА_5 та доведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки досліджені судом першої інстанції докази, у своїй сукупності та взаємозв`язку, свідчать про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку відносно нього.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено. Враховуючи наведене, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, вирок суду є законним і підстав для його зміни чи скасування, як того просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2024 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3