Справа №: 398/1380/25
провадження №: 1-кп/398/317/25
УХВАЛА

Іменем України

"17" березня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001871 від 18.12.2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому звані солдат, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001871 від 18.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 Кримінального кодексу України,

Ухвалою суду від 17.03.2025 у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 17.03.2025 року 14год 30хв.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.

Обґрунтування можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні було заслухано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 також проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без його участі.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, суд виходить з наступного.

Судом було встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Крім того, суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, встановив, що кримінальне провадження підсудне Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, проти відкритого розгляду справ заперечень немає.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив з метою отримання інформації щодо особи обвинуваченого також вирішити питання щодо складання досудової доповіді стосовно останнього.

Відповідно до положень ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.345 Кримінального кодексу України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та нетяжким злочином, відповідно, нижня межа санкції яких не перевищує п`яти років позбавлення волі, суд, керуючись положеннями ст. 314-1 КПК України, приходить до висновку про необхідність складання досудової доповіді.

17.03.2025 року від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке прокурор підтримав у судовому засіданні. Клопотання обґрунтоване тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 18.03.2025 року, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд. Ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшились. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі, тому з метою уникнення відповідальності знаходячись на волі може переховуватися від суду, а також впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показів. Крім того, враховуючи поведінку обвинуваченого та обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, прокурор вважає, що існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення або продовження кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що вважають такий запобіжний захід занадто суворим та не пропорційним, та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою місця проживання обвинуваченого з покладенням на нього відповідних обов`язків. Згідно поданого захисником письмового клопотання про зміну запобіжного заходу вважають, що тяжкість інкримінованого злочину та суворість можливого покарання не можуть бути виключною підставою для обґрунтування існування ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду. Посилання прокурора на існування ризику, що обвинувачений може здійснювати вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадження на їх думку є суто формальними та нічим не обґрунтованими. Вважають, що для запобігання впливу обвинуваченого на будь-яку процесуальну особу є достатнім встановлення судом заборони у спілкування цих осіб, а не позбавлення обвинуваченого свободи. Обвинувачений є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має постійне місце проживання та реєстрації. Має батьків та малолітню дочку. Він не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає повністю. Мати ОСОБА_4 , яка присутня в залі судового засідання, як власник будинку, дає згоду, на його перебування під домашнім арештом у будинку, де її син фактично проживав та зареєстрований. Також ОСОБА_10 17.03.2025 року подано письмову заяву аналогічного змісту.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити, оскільки під час виїзду ними за викликом на 102 до місяця події, обвинувачений перебував в неконтрольованому, агресивному, неадекватному стані, що може свідчити про його суспільну небезпеку та ризик продовження ним злочинних дій або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи клопотання щодо продовження терміну дії запобіжного заходу суд враховує наступне.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.12.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. У подальшому ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2025 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.03.2025 включно.

Наявність обґрунтованого обвинувачення підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачений раніше не судимий, не одружений, має на утримані малолітню дитину, є військовослужбовцем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він може ухилятись від суду. Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду полягає в тому, що у разі визнання ОСОБА_4 винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від трьох до семи років. Окрім того, на даний час ОСОБА_4 є військовослужбовцем, тому задля уникнення відповідальності ОСОБА_4 може безперешкодно під приводом проходження служби покинути територію міста та області. Існування даного ризику додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану, і у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Щодо ризику впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. На даний час в кримінальному провадженні стадія підготовчого судового засідання. Обвинувачений, потерпілі та свідки, ще не допитані, тому ризик впливу існує.

Враховуючи поведінку обвинуваченого за обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема погроза в бік працівників поліції про застосування гранати у громадському місці, при виконанні ними службових обов`язків, може свідчити про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

Захисником та обвинуваченим не наведено таких доводів, які б нівелювали існування вказаних вище ризиків. Відтак і їх доводи щодо можливості застосування більш м`якого виду запобіжного заходу спростовуються зазначеними вище обставинами.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості обвинувачення, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, відтак у задоволенні відповідного клопотання сторони захисту слід відмовити.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 197, 314-317, 331, 369- 372, 376, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001871 від 18.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (м.Олександрія Кіровоградської області, вул. Поштова,30, на 01.05.2025 року 14 годину 00хвилин.

Клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 17.03.2025 року до 15.05.2025 року включно.

У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Доручити Олександрійському районному відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області в строк до 01.05.2025 року скласти та надати суду досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який неодружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому звані солдат, раніше не судимий.

Забезпечення виконання ухвали в частині складання досудової доповіді покласти на начальника Олександрійського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, обвинуваченому, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.03.2025 року о 12 год 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1