Провадження № 1-кп/638/856/25
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 (поза межами приміщення суду),

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000798 від 16.06.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, громадянки України, із неповною вищою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, ФОП, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, -

встановив:

08 грудня 2023 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000798 від 16.06.2023 року відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України з затвердженим 07 грудня 2023 року обвинувальним актом по справі.

Ухвалою суду від 15 грудня 2023 року по справі призначено судове засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на стадії судового розгляду ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу обвинувачена та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити прокурору у задоволенні клопотання, чи обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави, посилаючись на не доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 18 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 грудня 2023 року.

Ухвалою судді від 15 грудня 2023 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 лютого 2024 року.

Ухвалою судді від 30 січня 2024 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29 березня 2024 року.

Ухвалою судді від 07 березня 2024 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05 травня 2024 року.

Ухвалою судді від 01 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29 червня 2024 року.

Ухвалою судді від 20 червня 2024 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 серпня 2024 року.

Ухвалою судді від 03 вересня 2024 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 листопада 2024 року.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 грудня 2024 року.

Ухвалою судді від 03 грудня 2024 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31 січня 2025 року.

Ухвалою судді від 27 січня 2025 року відносно ОСОБА_5 на стадії судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 березня 2025 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу підозрюваному, слідчим суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 2, 5, ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне провадження.

Під час розгляду питання щодо продовження на стадії судового розгляду ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом вивчалась можливість застосування відносно неї більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно не працює, та з урахуванням вимог ч.6 ст. 176, абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України, є підстави вважати, що знаходячись на свободі вона може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на свідків, допит яких планується судом, приймаючи до уваги невідворотність можливого покарання, яке їй загрожує за скоєння тяжкого кримінального правопорушення, а тому, суд знову вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує останній на стадії судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.176, 183, 314-316,331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити на стадії судового розгляду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізолятору (СІЗО) № 27 строком на 60 діб до 17 травня 2025 року включно без визначення суми застави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1