ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5397/24

Провадження № 1-в/210/793/24

23 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі - головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України),

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80»), звернувся до суду із вказаною заявою про перегляд вироку з урахуванням Закону України від 09.08.2024 № 3886-ІХ.

Представник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Поза межами судового засідання від представника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 подав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі.

Прокурор ОСОБА_4 вважав заяву обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого висновку.

Згідно із частиною 1 статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно із пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами […] 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Заявник просить врегулювати питання приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

З метою реалізації кримінально правового реагування шляхом звільнення особи від покарання законодавцем у розділ ХІІ Загальної частини Кримінального кодексу «Звільнення від покарання та його відбування» передбачено систему кримінально-правових норм, що утворюють собою окремий, самостійний комплексний інститут кримінального права інститут звільнення від покарання (статті 74-87 КК).

В силу частині 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2024 рік становить 3028 грн.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 26 липня 2022 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочинів за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Епізод злочину - 19.05.2022 року, матеріальна шкода у розмірі 5798 гривень 90 копійок.

ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з іспитовим терміном три роки.

Крім того, 23 листопада 2022 року ОСОБА_3 засуджений Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані:

- за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

- за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Епізоди злочинів:

- 05.03.2022 року, сума матеріальних збитків 4500 гривень (ч.1 ст. 185 КК України);

- 10.03.2022 року, сума матеріальних збитків 4500 гривень (ч.4 ст. 185 КК України);

- 10.03.2022 року, сума матеріальних збитків 2500 гривень (ч.4 ст. 185 КК України);

- 12.03.2022 року, сума матеріальних збитків 2500 гривень (ч.4 ст. 185 КК України);

- 13.03.2022 року, сума матеріальних збитків 2500 гривень (ч.4 ст. 185 КК України);

- 14.03.2022 року, сума матеріальних збитків 9500 гривень (ч.4 ст. 185 КК України);

- 18.03.2022 року, сума матеріальних збитків 3300 гривень (ч.4 ст. 185 КК України);

- 19.03.2022 року, сума матеріальних збитків 950 гривень (ч.4 ст. 185 КК України);

ОСОБА_3 призначено покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України - у вигляді обмеження волі строком на два роки.

- за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років один місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, з покаранням призначеним за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року, остаточно призначено покарання у вигляді п`яти років одного місяця.

Вироком Дніпровського апеляційного суду вирок від 23.11.2022 року скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України у вигляді арешту строком на 3 місяці; за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року щодо ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України виконувати самостійно. У іншій частині вирок суду залишити без змін.

Також, 17 березня 2023 рокуОСОБА_3 засуджений Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Злочин вчинено 10.09.2022 року, розмір матеріальних збитків 4449,92 грн.

ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, з покаранням, призначеним за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 року, який скасовано та змінено вироком Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023 року, остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року та остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

З урахуваннням вищезазначених положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191КК, у 2022 році становила 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає можливим виключити посилання на засудження ОСОБА_3 від призначеного покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України лише за епізодом від 19.03.2022 року, оскільки розмір матеріальної шкоди на дату вчинення крадіжки не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В цій частині клопотання засудженого ОСОБА_3 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком від 26 липня 2022 року Покровського районного суду Дніпропетровської областіза ч. 4 ст. 185 КК України, відсутні оскільки внаслідок злочину завдано збитків на суму 5798,90 грн., що перевищує мінімальний поріг кримінальної відповідальності.

Крім того, підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком від 17 березня 2023 року Покровського районного суду Дніпропетровської областіза ч. 4 ст. 185 КК України, відсутні оскільки внаслідок злочину завдано збитків на суму 4449,92 грн., що перевищує мінімальний поріг кримінальної відповідальності.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_3 в цій частині задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2023 року ОСОБА_3 вважається засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`ять років два місяці позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України (за сукупністю вирокі Покровського районного суду Дніпропетровської областівід 05.03.2022 року та Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року до остаточного покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Керуючись ст.5, КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства (пункт 13 частини 1 статті 537 КПК України: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України) задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України виключити зз вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 року за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України посилання на засудження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за епізодом від 19.03.2022 року у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`ять років два місяці позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України (за сукупністю вирокі Покровського районного суду Дніпропетровської областівід 05.03.2022 року та Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року до остаточного покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

У задоволенні інших вимог за заявою засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1