єдиний унікальний номер справи 546/1020/22
номер провадження 1-кп/546/9/25
ВИРОК

іменем України

19 березня 2025 року м. Решетилівкам. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілої - ОСОБА_10 ,

потерпілої - ОСОБА_11 ,

захисника - ОСОБА_12 ,

обвинуваченого - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Решетилівського районного суду Полтавської області в місті Решетилівка Полтавської область кримінальне провадження, внесене 22.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000737, за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, маючого середню освіту, пенсіонера, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 22 жовтня 2022 року до ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 прийшов ОСОБА_14 . Близько 17:00 год., ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 перебуваючи у приміщенні веранди житлового будинку за місцем мешкання ОСОБА_13 вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин. За для уникнення продовження сварки ОСОБА_13 вибіг з веранди житлового будинку у двір, але впав на землю від удару ОСОБА_14 , який його наздогнав та наніс кухонним ножем в колінний суглоб правої ноги останнього, чим причинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді різаних ран правого колінного суглобу з пошкодженням зв`язки наколінника.

ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою самозахисту та подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_14 , враховуючи те, що останній вже застосував відносно нього фізичне насильство із використанням ножа, невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою самозахисту, підняв кухонний ніж, який лежав на землі та яким ОСОБА_14 наніс йому тілесне ушкодження, підвівся з землі на ноги та наніс кухонним ножем потерпілому ОСОБА_14 не менше двох ударів в область живота, не переслідуючи при цьому мету заподіяти ОСОБА_14 смерть. Внаслідок чого заподіяв ОСОБА_14 тяжке тілесне ушкодження, у вигляді рани на шкірі на передній стінці живота зліва, раньовий канал якої ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки, очеревину, проникаючи в черевну порожнину ушкоджує бриджу тонкого кишечника та спричиняючи наскрізні поранення петлі тонкого кишечника закінчується, рани на шкірі на передній стінці живота зліва раньовий канал якої ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки очеревину, приникаючи в черевину порожнину спричиняють наскрізне поранених петлі (2 рани) тонкого кишечника, які небезпечні для життя в момент їх спричинення та призвели до смерті ОСОБА_14 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні.

1.2. Указаними діями ОСОБА_13 учинив злочин, передбачений ст. 124 Кримінального кодексу України, - а саме умисне заподіяння тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторін захисту та обвинувачення.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні вважав, що винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_13 під час судового розгляду фактично не заперечував обставини (час, місце, спосіб) за яких він завдав кухонним ножем не менше одного удару (з його слів) в область живота ОСОБА_14 , чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, що призвели до смерті потерпілого. При цьому, ОСОБА_13 стверджував, що під час суперечки та бійки з ОСОБА_14 він вимушений був захищатися, оскільки ОСОБА_14 також наносив йому тілесні ушкодження. Показанням ОСОБА_13 в цій частині слід надати критичну оцінку оскільки такі показання є засобом захисту обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин. ОСОБА_13 стверджував, що під час суперечки та бійки з ОСОБА_14 він вимушений був захищатися, оскільки ОСОБА_14 також наносив йому тілесні ушкодження. Вказану версію сторони захисту обвинувачення слід вважати неспроможною з наступних підстав. Стан необхідної оборони виникає як в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, так і у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну (Постанова ВСУ від 14.11.2024 справа № 401/2687/22, провадження № 51-2922 км 24). За встановлених фактичних обставин, між обвинуваченим та потерпілим відбувся конфлікт, але активні дії обвинуваченого були направлені не на відвернення нападу та захист, а на спричинення шкоди потерпілому, на що вказував стан поведінки обвинуваченого, який ножем наніс не меншу двох ударів в живіт потерпілому. Крім того, звертаю увагу суду і на той факт, що конфлікт між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відбувся на території домоволодіння обвинуваченого, де вони перебували тривалий час і вживали спиртні напої, при цьому перешкод чи обмежень для вільного пересування у обвинуваченого не було. Він мав можливість безперешкодно покинути приміщення домоволодіння, про що свідчать покази самого обвинуваченого, тим самим міг уникнути конфлікту. Зазначені обставини, вказують на наявність в діях обвинуваченого ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 України, що виключають можливість кваліфікації вчиненого ним діяння за ознаками вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, тобто злочину, передбаченого статтею 118 КК України. Отже, враховуючи ступінь і характер небезпеки, що загрожувала ОСОБА_13 під час суперечки з потерпілим, з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_14 вчиняв таке суспільно небезпечне посягання, яке за своїм характером та об`єктивними проявами могло бути розцінено обвинувачуваним, як таке, що досягло ступеня суспільної небезпечності, властивого злочину, у зв`язку з чим він міг би перебувати у стані необхідної оборони, а також враховуючи відсутність відомостей та обставин, які могли свідчити про реальну об`єктивну відмінність співвідношення сил чоловіків, можна прийти до висновку про те, що в діях ОСОБА_13 наявне не відведення суспільно небезпечного посягання (нападу на нього саме потерпілим) та захист від цього посягання, а бажання спричинити шкоду ОСОБА_14 (розправитись), тому його дії не становлять необхідної оборони, а відтак не свідчать про перевищення її меж. До того ж, висновок експерта про наявність у обвинуваченого відповідних тілесних ушкоджень не спростовує того факту, що ОСОБА_13 після удару ОСОБА_14 ножем у ногу впав на землю, після отримання ножового поранення обвинувачений знайшов зазначений ніж на землі, взяв його в руку, самостійно піднявся на ноги та завдав не менше двох ударів в область живота ОСОБА_14 . В цей момент ОСОБА_14 знаходився в положенні стоячи, обличчям до ОСОБА_13 , в руках у ОСОБА_14 ножа або будь-якої іншої зброї не було. Також слід зазначити, що ОСОБА_13 вчинив тяжкий злочин щодо ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є пенсіонером та особою з інвалідністю 3 групи безстроково по причині професійного захворювання, що підтверджується дослідженою в ході судового розгляду довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №283598 від 18.04.2012, а також додатково свідчить про те, що потерпілий ОСОБА_14 , враховуючи його вік, стан здоров`я та фактичну обстановку на місці події, не становив для ОСОБА_13 реальної загрози, співмірної з тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілим унаслідок злочинних дій обвинуваченого (два удари ножем у живіт). Виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження не можуть бути порівняні з тілесними ушкодженнями, спричиненими потерпілому, що свідчить про те, що намір обвинуваченого вчинити розправу над потерпілим домінував під час бійки, і був визначальним мотивом завдання ударів потерпілому в живіт та по периметру тулуба (про що свідчать сліди колото-різаних ран на одязі). Таким чином, спосіб заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень потерпілому, який не становив для нього небезпеки після того як ніж опинився на землі, кількість нанесених ударів, характер і локалізація тілесних ушкоджень свідчать про те, що він діяв не з метою захисту. А тому вважаю безпідставними доводи сторони захисту про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони в момент спричинення потерпілому ряду ударів по тілу, про що свідчать сліди від колото-різаних ран на одязі потерпілого та щонайменше двох ударів в живіт потерпілого. Отже, для вирішення питання щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання (Постанова ВСУ від 26.11.2024 справа № 705/3748/22, провадження № 51-1492км24). В даному випадку ми маємо справу з класичним проявом раптово виниклого прямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. Для того щоб правильно оцінити суб`єктивну сторону складу злочину одних лише свідчень обвинуваченого про його ставлення до діяння та його наслідків не достатньо, оскільки оцінка про дійсні наміри та бажання особи обов`язково здійснюється через аналіз об`єктивних чинників діяння. На це орієнтує п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи». Згідно з цими висновками, у справах про злочини проти життя та здоров`я особи для правильного визначення питання, з прямим чи непрямим умислом діяв обвинувачений, суд має виходити із сукупності всіх обставин, зокрема й враховувати спосіб вчинення злочину, застосовані засоби й знаряддя, сам характер заподіяних потерпілому поранень, поведінку обвинуваченого. Що стосується поведінки обвинуваченого ОСОБА_13 , то останній вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відповідним медичним висновком, дослідженим під час судового розгляду, а також показаннями самого обвинуваченого, який не оспорює цей факт. Отже, останній під впливом алкоголю, що впливав на його поведінку, не зміг тримати себе під контролем, поводив себе не стримано та імпульсивно, не надав адекватну оцінку ситуації, що склалася. Дії ОСОБА_13 щодо нанесення не менше двох ударів ножем у живіт потерпілому ОСОБА_14 пояснюються лише раптово виниклим прямим умислом на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень внаслідок конфлікту з останнім. Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що винуватість ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в повному обсязі доведена поза розумним сумнівом зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими доказами, а також наданими в суді показаннями потерпілої та обвинуваченого, які у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого злочину. Просив суд визнати ОСОБА_13 винуватим у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання в виді позбавлення волі відповідно на строк 10 років. Застосувати до ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Процесуальні витрати покласти на ОСОБА_13 . Вирішити долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

2.1.2. Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначила, що втрата ОСОБА_14 була стресом для всієї родини, його смерть призвела до значного погіршення її здоров`я. Вона залишилась без моральної підтримки та годувальника. Без підтримки та сенсу життя залишилась матір померлого, яка з підстав різкого погіршення здоров`я померла. Вважає, що ОСОБА_13 нанесенням декількох ножових поранень здійснив напад з метою вбивства. Просила суд визнати обвинуваченого ОСОБА_13 винуватим, та призначити максимальне покарання - 10 років позбавлення волі.

2.1.3. Представник потерпілої ОСОБА_15 у судовому засіданні вважав доведеною винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 121 КК України, яка доведене зібраними у ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду належними та допитими доказами. Обвинувачений свою вину не визнав, не розкаявся, не відшкодував шкоду спричинену потерпілій, тому покарання у виді 10 років позбавлення волі є достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання.

2.1.4. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою винуватість визнав частково, але у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України не визнав, не заперечував щодо спричинення тяжкого тілесного ушкодження але з метою самозахисту і оборони. З цих підстав зазначив, що розуміє що позбавив ОСОБА_14 життя та готовий нести покарання, але навмисно його не вбивав та не мав мети розправи. Зазначив, що розуміє ставлення до нього потерпілої.

2.1.5. Захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримали позицію обвинуваченого, щодо не визнання винуватості за пред`явленим обвинуваченням за ч. 2 ст. 121 КК України. Зазначив, що 22.10.2022 близько 17 год за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у веранді житлового будинку розпивали спиртні напої. Між ними відбулась сварка, ОСОБА_14 почав наносити удари ОСОБА_13 , і той намагався врятуватися втечею, вибіг з веранди, став звати на допомогу. ОСОБА_14 наздогнав ОСОБА_13 та ножем наніс удар в правий колінний суглоб, пошкодивши зв`язки від чого ОСОБА_13 впав не міг більше втікати (спасатися втечею). ОСОБА_14 почав наносити ОСОБА_13 , сидячому на землі удари. Просив звернути увагу на те, що сторона обвинувачення жодного разу не звернула увагу на спричинення ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження, які були первинними діями ОСОБА_14 . ОСОБА_13 перебуваючи у стані необхідної оборони, намагаючись захиститись від нападу, з мотивів самозахисту спричинив фізичну шкоду ОСОБА_14 , не бажаючи смерті останнього, але не маючи можливості в інший спосіб попередити суспільно-небезпечне діяння, не оцінив небезпечність посягання, перевищив межі необхідної оборони, схопив ніж, який ОСОБА_14 наносив йому удав та наніс ОСОБА_14 не менше двох ударів в область живота, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент вчинення, що знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_14 . Покази ОСОБА_13 про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_14 підтверджуються висновком експерта № 818. Спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 підтверджуються висновком експерта № 798. В обстановці конфлікту ОСОБА_13 не мав можливості припинити конфлікт, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 об`єктивно можна визнати виправданим для застосування ножа та адекватним засобом відведення нападу у обстановці яка склалась. На його думку наведені докази дають підставу вважати, що обвинувачений ОСОБА_13 в обстановці конфлікту не міг припинити його та не мав можливості зберегти своє життя втечею. ОСОБА_13 має похилий вік, слабке здоров`я, не міг зупини дії ОСОБА_14 , кликав про допомогу. Не зафіксовані тілесні ушкодження не можуть свідчити про те, що ОСОБА_13 не був під нападом ОСОБА_14 . Просив суд урахувати, що обвинувачений хоч і своєрідно але щиро розкаявся, давав правдиві показання. Протокол огляду місця події з використанням відеофіксації, на якому зафіксовані первинні пояснення обвинуваченого, зафіксовано, що він зазначав, що він захищався. Обвинувачений не володіє специфічними прийомами самооборони, його дії - єдина ефективна міра захисту, обвинувачений неодноразово зазначав що умислу на позбавлення життя ОСОБА_14 не мав. Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 це реакція на його напад. Обвинувачений не володіє юридичними термінами, але він фактично визнав, що перевищив межі необхідної оборони , про що жалкує. За заявою ОСОБА_13 у СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП в Полтавській область перебуває кримінальне провадження про нанесення ОСОБА_14 . ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Очевидним є мотив ОСОБА_13 щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 це самозахист на чому неодноразово наголошував обвинувачений. Обвинувачений ОСОБА_13 жодним словом чи натяком не зазначив суду, що нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 є помстою або розправою. З підстав первинного спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, ним спричинено тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 з метою самозахисту, що є перевищенням меж необхідної оборони. Сторона обвинувачення жодним чином не спростувала встановлену у висновку експерта наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 за наданими даними у кримінальному проваджені за показами обвинуваченого та даних слідчого експеременту. Просить критично ставитись до зазначеного стороною обвинувачення щодо наявності пошкодження одягу ОСОБА_14 , оскільки жодним чином не доведено, що пошкодження одягу ОСОБА_14 спричинено обвинуваченим ОСОБА_13 , а також щодо відсутності у обвинуваченого ушкоджень характерних для захисту, оскільки ОСОБА_13 жодного разу не зазначав про такі дії і його реакція у 70 років при даних обставинах та тілобудові ОСОБА_14 не дозволяла йому це робити. Окрім того, синці на верхніх кінцівках не являються доказом самооборони, а саме попереднє нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 викликало його дії самозахисту. Вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_13 за ст. 124 КК України, врахувати що обвинувачений не судимий, тепер лікує коліно, змушений користуватися милицею та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

2.2. Надані матеріали досудового розслідування.

2.2.1. Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні надав показання, що 22 жовтня. чоловік ОСОБА_14 пішов на рибалку близько 9 години ранку. Близько 12 години чоловік зателефонував їй зазначив, що впіймав рибу. Потім перетелефонувала йому і він їй повідомив що на рибалці і прийде пізніше. Близько 17 години коли телефонувала чоловіку він сказав що через годину півтори він прийде. Коли почало темніти, почала телефонувати чоловіку але телефон не відповідав. Близько 18 год. але точно не пам`ятає, на її дзвінок відповіли і повідомили, що телефон у поліції, чоловік у лікарні бо його «підрізали». Вона направилась у лікарню, після операції чоловіка бачила, але з ним не дозволили залишитись. Наступного дня з ранку побачила чоловіка, майже весь час була поруч, навіть перевозила чоловікам в лікарню у м. Полтаву разом з сином. ОСОБА_14 приходив до свідомості 23.10.2022. На її питання що сталось, він відповів, що він на рибалці познайомився з ОСОБА_16 , який запросив його до себе, там вони випивали, після чого зав`язалась бійка, бо вийшла суперечка і ОСОБА_13 наніс її чоловіку чотири удари ножем: два у живіт і два у праву грудну клітину, які вона бачила коли була з ним у лікарні. На її запитання медична сестра зазначила, що були два поранення від ножа праворуч у грудну клітину і там були вставлені трубочки. У лікарні їй сказали, що два порання були проникаючи, два поранення не проникаючи. ОСОБА_14 то приходив до тями на декілька хвилин то втрачав свідомість на більшість часу. З 23.10.2022 вона більше доби перебувала поруч, він близько шести разів приходив до тями не на значний час. Особисто їй повідомив, що відбувалась сварка і бійка на грунті війни, особисто чоловік їй не повідомляв які були йому спричиненні тілесні ушкодження, які дії вчиняв сам ОСОБА_14 . Розмова між ними відбувалась не один раз, коли він приходив до тями, вона давала йому пити і ставила питання, що сталось. Поранення бачила з правої сторони грудної клітини та лівої сторони живота. До ОСОБА_14 декілька разів приїздили з поліції і прокурор. Вона ОСОБА_13 раніше не знала, перший раз побачила у суді. Вважала що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

2.2.2. Свідок ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є дочками обвинуваченого, що підтверджується наданими суду свідоцтвами про народження та укладання шлюбу останніми (а.с.131,132,134,135) на підставі ст. 63 Конституції України, відмовилась від надання показань і така відмова прийнята судом.

2.2.3. Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні надав показання, що лежав у лікарні декілька разів у 2022 році, йому зробили операцію, коли лежав у лікарні перший раз, точно дати не пам`ятає, привезли чоловіка ОСОБА_13 з ножовим пораненням правої ноги у стані сп`яніння, поки йому зашивали ногу кричав, що його замовили, бажають вбити, він його заспокоїв. На наступний день прийшов слідчий допитував ОСОБА_13 і здійснювалось відео, він розповідав, що зателефонувала дочка щоб він привіз консервацію, він їй її відвіз, заїхав до магазину купив ковбаси та горілки, біля магазину зустрів товариша з яким познайомився раніше на річці. І вони пішли до нього випивати, сварка почалась з приводу війни і товариш підбіг і вдарив його ножем в право коліно, це з показань ОСОБА_13 . ОСОБА_13 вибігам і кликав на допомогу і наніс товаришу удар у відповідь - один удар ножем в живіт, куди саме ОСОБА_13 не пам`ятає. Більше нічого ОСОБА_13 не повідомляв. Коли зазначав про товариша, ОСОБА_13 прізвище ім`я та по батькові його не казав, казав, що зустрів другий раз, перший був біля річки, другий біля магазину, не казав що запросив до себе, щоб позбавити життя.

2.2.4. Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні надав показання, що він був запрошений працівником поліції понятим для огляду відео з мобільного телефону у поліції, який належав працівнику поліції, де йому показали відео, де чоловік розповідав, що трапилось, разом вони пили, виникла сварка і він в дії сварки взяв ніж і ранив товариша, казав що пам`ятає про один удар, далі не пам`ятає. Особа розповідала, що товариш вдарив його у ногу, а потім він вдарив та пам`ятає про один удар, куди не пам`ятає. Інше не пам`ятає. З приводу чого було сварка точно не пам`ятає, щось було з приводу політики, він вихватив у нього ножа. Особу яка надавала пояснення пригадати не може.

2.2.5. Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні надав показання, що дати не пам`ятає, працював водієм на швидкій, приїхав на виклик у м. Решетилівку, особа була тяжка, його погрузили на ноші і у швидку, увімкнув маячки та доставляв до лікарні. Пам`ятає, що осіб було двоє, один з пораненням живота, так розуміє що ножових, поранення було не одне. Особу не пам`ятає, його відвозив до лікарні, особа була без свідомості, бо йому сказали швидко везти. Особа у якої були ножові поранення, був у дворі, йому викликали іншу бригаду. Особу, яку він віз до лікарні був у стані сп`яніння. Щодо стану іншої особи не знає. Обставини, за яких обидві особи отримали порання йому не відомі.

2.2.6. Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні надала показання, що вона працює лікарем швидкої медичної допомоги, у жовтні 2022 року вона поверталась з виклику і їй прийшов інший виклик з підстав того, що інша бригада не справляється. Коли вона приїхала у дворі сидів чоловік з травмою коліна. На її запитання де отримали травму, відповів що порізали, хто порізав вона не питала, надала йому допомогу та відвезла у лікарню. Нею було поставлено діагноз відкрита рана, але напевно той діагноз не підтвердився, пам`ятає, що все у коліні було вивернуто. На її думку стан у нього був не тверезий, або у нього був такий шок. Ту особу не пам`ятає. Іншу особу, на момент її приїзду, швидка повезла у лікарню.

2.2.7. Свідок ОСОБА_23 судовому засіданні надала показання, що вона працює лікарем швидкої медичної допомоги, дати подій вона не пам`ятає, до швидкої допомоги з 17 до 19 години поступив виклик, напевно ножове поранення. Коли вона приїхала на вказаний адрес, на подвір`ї перебувало дві особи, одна особа перебувала без свідомості, інша особа, напевно сидів, там було травма коліна. Оскільки до карети швидкої, вона могла взяти лише одну особу, вона викликала іншу бригаду до іншої людини. Вона працювала особою без свідомості, йому була надана допомога відповідно до протоколів і госпіталізовано до реанімаційного відділення. Його дані їй були не відомі. Що відбувалось далі їй не відомо. За яких обставин відбулись події вона не питала, це робота працівників поліції, які також були на місці.

2.2.8. Під час судового розгляду сторона обвинувачення не наполягала на повторному виклику та відмовилась від допиту свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , сторона захисту, потерпіла та її представник також не наполягала на допиті вказаних свідків.

2.2.9. Протокол огляду місця події від 22.10.2022, з фототаблицями до нього та відеозапис огляду місця події на цифровому носії інформації - диску формату DVD-R (який було оглянуто в судовому засіданні), згідно із яким було оглянуто місце події - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовано обстановку на веранді домоволодіння та подвір`ї: розташування ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на подвір`ї домоволодіння; розташування мобільного телефону сірого кольору, ключів для запалення автомобіля, слідів крові, кухонного ножа, розбитого посуду, розкиданих стільців на підлозі. На місці огляду було вилучено кухонний ніж сірого кольору із слідами РБК (речовини бурого кольору); змиви РБК (речовини бурого кольору); лист із дерева із слідами РБК; сліди рук людини на трьох відрізках липкої стрічки; ключ до автомобіля «Шевроле», мобільний телефон «REDMI NOTE 4» із сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 . На диску зафіксовані події на подвір`ї домоволодіння коли прибули працівники поліції, на землі розташовувався ОСОБА_13 у сидячому положенні, мав сліди речовини бурого кольору на одежі та рану на коліні правої ноги, ОСОБА_14 лежав на землі мав на одязі речовину бурого походження та рани на животі. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були при свідомості.

2.2.10. протоколом огляду речей від 22.10.2022 з фото таблицею до нього, який проведено у відділенні приміщення КНП «Решетилівська ЦРЛ», за адресою: м. Решетилівка, вул. Грушевського, 76., під час якого виявлено та вилучені речі, які належать ОСОБА_14 : куртка синього кольору зі слідами РБК, светр бордового кольору зі слідами РБК, спортивні штани зі слідами РБК, футболку білого із синім кольором зі слідами РБК. Також виявлено та вилучено речі ОСОБА_13 - футболка білого кольору зі слідами РБК.

2.2.11. Постанова про визнання речовими доказами від 22.10.2022, згідно із якою визнано речовими доказами в провадженні № 0000737 предмети, які вилучені під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 : кухонний ніж сірого кольору із слідами РБК (речовини бурого кольору); змиви РБК (речовини бурого кольору); лист із дерева із слідами РБК; сліди рук людини на трьох відрізках липкої стрічки; ключ до автомобіля «Шевроле», мобільний телефон «REDMI NOTE 4» із сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 ; вилучені під час огляду місця у КНП «Решетилівська ЦРЛ»: куртка синього кольору зі слідами РБК, светр бордового кольору зі слідами РБК, спортивні штани зі слідами РБК, футболку білого із синім кольором зі слідами РБК, футболка білого кольору зі слідами РБК.

2.2.12. квитанція № 902 від 22.10.2022 та № 912 від 10.04.2023 про прийняття до камери зберігання речових доказів: ніж сірого кольору, куртка синього кольору зі слідами РБК, светр бордового кольору зі слідами РБК, спортивні штани зі слідами РБК, футболку білого із синім кольором зі слідами РБК, футболка білого кольору зі слідами РБК.

2.2.13. розписка ОСОБА_11 від 26.10.2022, про отримання від працівників поліції ключа від автомобіля «Шевроле».

2.2.14. розписка ОСОБА_11 від 10.11.2022, про отримання від працівників поліції мобільного телефону Сіомі з карткою мобільного оператора «Водафон».

2.2.15. Ухвала слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 10.11.2022, якою накладено арешт на: кухонний ніж із слідами РБК (речовини бурого кольору), футболку білого кольору зі слідами РБК, яка належить ОСОБА_13 , куртку синього кольору зі слідами РБК, светр бордового кольору зі слідами РБК, спортивні штани зі слідами РБК, футболку білого із синім кольором зі слідами РБК, які належать ОСОБА_14 .

2.2.16. Протокол огляду від 25.10.2022 тіла ОСОБА_14 з фото таблицями до нього, проведеного у санітарній кімнаті відділення реанімації КП «ПОКЛ», за адресою вул. Шевченка, 23 м. Полтава, у ході огляду встановлено, що тіло лежить на спині, руки перехрещені в області живота, у ротовій порожнині мається інкубаційна трубка, в носовому ході носогастральний зонт, катарезована права переплічна вена, дренаж в черевній порожнині, дренаж в правій порожнині, сечовий катетор. На руках в області в області кістів маються невеликі рани. В правій паховій ділянці мається післяопераційна рана. На черевній порожнині маються післяопераційні рани та біла марлева пов`язка.

2.2.17. Протокол огляду мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 9 на якому мається відеоматеріал з датою запису від 23.10.2022 тривалістю 04 хв 52 сек, розмови ОСОБА_38 у приміщенні палати, медичного закладу, де відображений ОСОБА_13 , який від початку до завершення відеозапису лежить у ліжку та фототаблицяими до нього та відеозапис огляду місця події на цифровому носії інформації - диску формату DVD-R (який було оглянуто в судовому засіданні) на якому ОСОБА_13 пояснює, що 22.10.2022 прийшов до нього ОСОБА_14 після 15 години, зазначив, що у нього є пляшка горілки, ОСОБА_13 також повідомив, що є у нього також. Розпивали горілку в приміщенні веранди домоволодіння де мешкає ОСОБА_13 . Відбулася сварка з приводу війни. Що ОСОБА_14 йому наносив побої, про які йому зазначають працівники поліції не пам`ятає, пам`ятає, що ОСОБА_14 вдарив його кухонним ножем у коліно, ОСОБА_13 наніс один удар ОСОБА_14 у живіт, вибіг у двір і кликав на допомогу, хто викликав поліцію і швидку не пам`ятає. З відео вбачається наявність крововилив на правому оку.

2.2.18. Висновок експерта № 798 від 25.10.22 та фото таблиця до нього, згідно із яким при проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_14 , 1958 року народження, встановлено, наступні тілесні ушкодження: рана на шкірі на передній стінці живота зліва, раньовий канал якої ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки, очеревину, проникаючи в черевну порожнину ушкоджує брижжу тонкого кишечника та спричиняючи наскрізні поранення петлі тонкого кишечника закінчується; рана на шкірі на передній стінці живота зліва раньовий канал якої ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки, очеревину, приникаючи в черевину порожнину спричиняють наскрізне поранення петлі (2 рани) тонкого кишечника.

Вищевказані тілесні ушкодження за своїми характеристиками є прижиттєвими, утворилися близько трьох діб до настання смерті, від не менш ніж двократної дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав обушок і гостре лезо та найбільшу ширину слідоутворюючої частини клітини на рівні занурення близько 3 см. Стосовно живої особи, виявлені ушкодження мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як таких що призвели до смерті.

Між виявленими у ОСОБА_39 тілесними ушкодженнями та настанням його смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Смерть ОСОБА_14 настала від проникаючих колото-різаних поранень живота з ушкодженням брижі та петель тонкого кишечника, які у своєму перебігу призвели до розвитку фібринозно-гнійного перитоніту та загальної інтоксикації організму, про що свідчать дані медичної документації, комплекс морфологічних ознак виявлених під час дослідження трупу та результати судово-криміналістичного та судово-гістологічного дослідження.

В наданій медичній картці стаціонарного хворого № 23406 КП «ПОКЛ» на ім`я ОСОБА_14 , записів взяття біологічних рідин на алкоголь, чи результатів дослідження не має.

При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупа гр-на ОСОБА_14 етиловий спирт та інші спирти не виявлені.

2.2.19. супровідний лист № і-213 від 20.12.2022 направлення слідчому Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області висновку експерта № 1570 від 31.10-09.11.2022.

2.2.20. висновок експерта №1570 від 09.11.2022, експерту надана футболка сірого кольору ОСОБА_13 з слідами РБК, за підсумками експертного висновку: в крові від трупу ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлений антиген А з ізосерелогічною системою АВ0.

Кров ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до АВ (ІУ) групи за ізосерологічною системою АВ0.

На футбольці сірого кольору (що слідчим указана, як білого кольору) об № 1-5, що надана на дослідження знайдена кров людини. При серологічному дослідження в зазначених об`єктах виявлені антигени А та В. Таким чином ця кров може походити від ОСОБА_13 крові якого властиві виявлені антигени. Походження цієї крові лише від одного ОСОБА_14 виключається, виявлення антигену А можливе лише за рахунок домішки його крові.

2.2.21. Супровідний лист № 90 від 07.08.2023 направлення слідчому СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області висновку експерта № 294-МК.

2.2.22. Висновок експерта № 294-МК від 21.12.2022, одягу потерпілого ОСОБА_14 , футболки білого кольору ОСОБА_13 , ножа сірого кольору, вилученого у ході протоколу огляду події 22.10.2022, згідно якого проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого ОСОБА_14 , виявлені:

на куртці: по передній поверхні лівого рукава, чотири колото-різані пошкодження, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 10мм до 40мм, при чому в пошкодженні №3 клинок діяв з елементами різання. По краю шва втачювання правого рукава, розрив шовних ниток, який утворився від дії сили на пере розтягнення.

на светрі: по передній поверхні справа, по передній поверхні зліва, по задній поверхні лівого рукава, п`ять колото-різаних пошкоджень, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 10мм до 30мм, при чому клинок в пошкодженнях діяв під різними кутами та з різною силою прикладання.

на футболці, по передній поверхні справа та зліва, чотири колото-різані пошкодження, якій утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 10мм до 25мм. при чому клинок в пошкодженнях діяв під різними кутами та з різною силою прикладання.

на спортивних штанях, крім природного ступеню зносу, накладень буро-коричневого кольору, схожі на засохлу кров, яких не будь механічних пошкоджень не виявлено.

Проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи футболки підозрюваного ОСОБА_13 , виявлені: по передній поверхні, по задній поверхні правого рукава, два колото-різані пошкодження які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 7мм д 10мм. - в проекції горловини справа, по задній поверхні правого рукава, розриви шовних ниток, які утворилися від дії сили на пере розтягнення.

Враховуючи механізм утворення колото-різаних пошкоджень на одязі гр-на ОСОБА_40 . ОСОБА_13 , конструктивні властивості наданого на дослідження клинка ножа, можлив припустити, що колото-різані пошкодження могли утворитися від дії наданого дослідження клинка ножа.

2.2.23. Супровідний лист № 101 від 20.12.2022 направлення слідчому СВ ВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області висновку експерта № 260-МК.

2.2.24. Висновок експерта № 260-МК від 23.11.2022, одягу потерпілого ОСОБА_14 , футболки білого кольору ОСОБА_13 , згідно якого проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи одягу потерпілого ОСОБА_14 , виявлені: на куртці: по передній поверхні лівого рукава, чотири колото-різані пошкодження, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 10мм до 40мм, при чому в пошкодженні №3 клинок діяв з елементами різання. По краю шва втачювання правого рукава, розрив шовних ниток, який утворився від дії сили на пере розтягнення.

на светрі: по передній поверхні справа, по передній поверхні зліва, по задній поверхні лівого рукава, п`ять колото-різаних пошкоджень, які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 10мм до 30мм, при чому клинок в пошкодженнях діяв під різними кутами та з різною силою прикладання.

на футболці, по передній поверхні справа та зліва, чотири колото-різані пошкодження, якій утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 10мм до 25мм. при чому клинок в пошкодженнях діяв під різними кутами та з різною силою прикладання.

на спортивних штанях, крім природного ступеню зносу, накладень буро-коричневого кольору, схожі на засохлу кров, яких не будь механічних пошкоджень не виявлено.

Проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи футболки підозрюваного ОСОБА_13 , виявлені: по передній поверхні, по задній поверхні правого рукава, два колото-різані пошкодження які утворилися від дії колюче-ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення від 7мм д 10мм. - в проекції горловини справа, по задній поверхні правого рукава, розриви шовних ниток, які утворилися від дії сили на пере розтягнення.

2.2.25. Супровідний лист направлення слідчому СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області висновку експерта № 298-а

2.2.26. Висновок експерта № 798-а від 19.12.2022, згідно якого на підставі проведеної судово-медико експертизи трупу ОСОБА_14 , результатів додаткових методів дослідження, з урахуванням наданих матеріалів кримінального провадження: покази обвинувченого ОСОБА_13 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту 22.11.2022 відповідають об`єктивним судово медичним даним отриманими при проведенні експертизи трупу гр.-на ОСОБА_14 , щодо характеру, механізму та направлення дії клинка при спричиненні колото-різаного поранення зліва.

Однак в своїх показах обвинувачений вказує лише на спричинення «я наніс йому не менше одного раза ножем», як в той час на тілі потерпілого виявлено два колото-різаних поранень.

2.2.27. Протокол проведення слідчого експерименту від 22.11.2022 за участі ОСОБА_13 з фото таблицею до нього та відеозапису слідчого експерименту на цифровому носії інформації - диску формату DVD-R (який було оглянуто в судовому засіданні), згідно якого встановлено, що у кабінеті №18 СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Решетилівка, вул Полтавська 26/2, Полтавської області у присутності учасників слідчої дії обвинуваченому ОСОБА_13 було запропановано розповісти про обставини спричинення тілесних ушкоджень Хімічу МІ що мали місце 22.10.2022 року у АДРЕСА_1 . ОСОБА_13 , погодився та ро повів, що 22.10.2022 року він біля магазину в м. Решетилівка зустрів знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_41 , із яким познайомився влітку на риболовлі. В подальшому він разом із ОСОБА_42 купили горілки та пішли до нього додому у АДРЕСА_1 . Вдома розпивали горілку та під час цього виник конфлікт з ОСОБА_42 , останній наніс йому декілька ударів рукою стиснутою в кулак по обличчю та оку, від цього він упав на підлогу. Потім піднявся та вибіг на двір, щоб покликати когось на допомогу. Будучи на подвір`ї домогосподарства його із ножем догнав ОСОБА_41 та порізав праву ногу в області коліна та викинув ніж біля нього. В подальшому він підняв ніж, який був сірого кольору (руків`я) та коли ОСОБА_41 стояв переді ним обличчям наніс йому не менше одного разу ножем у ліво сторону живота та після чого ніж відкинув у сторону він себе. Після чого пам`ятає, що його забрали до лікарні так як і ОСОБА_43 . Пізніше дізнався що ОСОБА_44 та те, що він в подальшому помер у лікарні через декілька днів.

22.11.2022 за адресою АДРЕСА_1 продовжено слідчу дію, де підозрюваному було запропоновано на місці події показати механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , останній погодився та зайшовши до будинку а саме на веранду та при цьому підозрюваний пояснив що саме в цьому місці будинку він розпивав спиртне разом із потерпілим ОСОБА_14 та під час розпиття зі слів підозрюваного було нанесено йому потерпілим ОСОБА_14 ударів рукою стиснутою в кулак декілька ударів в область обличчя підозрюваного. В подальшому підозрюваний вказав на подвір`я домогосподарства та та пояснив що саме туди він вибіг щоб покликати допомогу та під час того як біг його догнав потерпілий та ножем порізав праву його ногу в області коліна. Потім підозрюваний з застосуванням статиста у вигляді кукли поставив її перед собою та взявши у руку макет ножа підвів його до лівої сторони та при цьому пояснив, що він піднявши із підлоги ножа із сірим руків`ям наніс не менше одного удару ділянку живота тулуба.

На відеозапису слідчого експерименту на цифровому носії інформації - диску формату DVD-R, зафіксовані події проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_13 у приміщенні кабінету №18 СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та за адресою проживання ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_1 , на якому ОСОБА_13 зазначає, що з ОСОБА_14 зустрілись біля магазину, разом шли розмовляли, про що не пам`ятає. ОСОБА_14 пішов до себе у гуртожиток, а він поїхав до дочки. Перший раз бачив ОСОБА_14 у липні, розмовляли, сам запросив його до себе, випили по чарці, ОСОБА_14 пішов додому. 22.10.2022 заїхав до магазина, купив пляшку, коли вийшов зустрів ОСОБА_14 домовились випити горілки. ОСОБА_14 швидко приїхав до нього. Випили близько 0,5 літрів горілки і виникла сварка з приводу війни. ОСОБА_14 розлютився і почав бити його по обличчю, він почав тікати, вибіг на двір, ОСОБА_14 наніс удар ножем у ногу і почав бити, як піднявся не розуміє, взяв ніж, який лежав поруч і один раз вдарив у живіт, ніж кинув від себе і впав. Коли вибігав на двір кричав, люди допоможіть вбивають, як дізнався пізніше сусід викликав поліцію.

За місцем проживання ОСОБА_13 показав, як ОСОБА_14 у приміщенні веранди наносив удари по обличчю руками, від чого він вибіг на подвір`я і ОСОБА_14 ударив його ножем по нозі, від чого він впав. ОСОБА_14 продовжував бити, ніж був на землі, взяв ніж і піднявся і наніс один удар у живіт і викинув ніж і впав.

2.2.28. Витяг з ЄРДР за № 0000737 від 22.10.2022, відповідно до якого відомості внесені за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб, короткий виклад обставин: 22.10.2022, приблизно о 17:26 год., АДРЕСА_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за вищевказаною адресою в наслідок раптово виниклик неприязних відносин наніс ножем ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з права. Потерпілий госпіталізований до КНП «Решетилівська ЦРЛ» з діагнозом проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки та її бриджі, внутрішня черевна кровотеча після гемологічної анемії тяжкого ступеню. ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_14 помер.

2.2.29. Постанова від 22.10.2022 про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні №000737.

2.2.30. Постанова від 23.10.2022 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №000737.

2.2.31. копія свідоцтва про смерть ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 28.10.2022 складено актовий запис № 351.

2.2.32. результат № 2964 від 04.11.2022 токсикологічного дослідження від 25.10.2022 біологічного матеріалу крові ОСОБА_13 , при дослідженні виявлено етанол 1,2 г/л.

2.2.33. довідка про витрати на проведення експертизи за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 000737 від 22.10.2022 у розмірі 755,12 грн.

2.2.34. довідка про витрати на проведення експертизи за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 000737 від 22.10.2022 у розмірі 943,90 грн.

2.2.35. довідка КНП «Решетилівстка ЦПЛ Решетилівської міської ради Полтавської області» від 26.10.2022 № 02.8-18/652, згідно якої ОСОБА_13 до лікаря психіатра, лікаря нарколога, лікаря фтизіатра не звертався.

2.2.36. довідка характеристика Решетилівської міської ради Полтавської області від 01.11.2022 № 01-40/4214, згідно якої компрометуючих матеріалів на ОСОБА_13 виконавчий комітет Решетилівської міської ради не має. Депутатом Решетилівської міської ради не являється.

2.2.37. Довідка Решетилівської міської ради Полтавської області від 01.11.2022 № 10-17/4790, згідно якої ОСОБА_13 проживає один та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

2.2.38. Вимога на судимість, згідно із якою ОСОБА_13 раніше не судимий.

2.2.39. Постанова про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 11.11.2024 по кримінальному провадженню № 0000326 від 06.08.2024.

2.2.40. Витяг з ЄРДР за № 0000326 від 06.08.2024, відповідно до якого відомості внесені 06.08.2024 за заявою ОСОБА_13 , попередня кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України, короткий виклад обставин: 05.08.2024 до ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що, 22.10.2022, близько 17 год., поблизу приміщення житлового будинку за місцем його мешкання АДРЕСА_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наніс йому тілесні ушкодження.

2.2.41. Постанова від 06.08.2024 про призначення групи дізнавачів у кримінальному провадженні № 0000326 від 06.08.2024.

2.2.42. Постанова від 06.08.20242 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000326 від 06.08.2024.

2.2.43. Постанова від 16.08.2024 про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_13 у кримінальному провадженні № 0000326 від 06.08.2024.

2.2.44. Висновок експерта № 818 від 29.08.2024, проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_13 , згідно якої проведенням судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_13 з урахуванням даних наданої медичної документації на його ім`я, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран правого колінного суглобу з пошкодженням зв`язки наколінника в результаті загоєння яких утворились вищевказані шрами, як могли утворитися від 1-2х кратної дії предмету з гострим краєм, який міг бути і ніж, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікується у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1., 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.95р.)

Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення при падінні тіла на площину.

На верхніх кінцівках підекспертного слідів характерних для захисту руками від ударів не виявлено.

2.2.45. Постанова про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 05.09.2024, якою перекваліфіковано склад кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0000326 від 06.08.2024 із ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України.

2.2.46. Заява ОСОБА_13 старшому дізнавачу ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про надання для ознайомлення висновку судово-медичного експерта.

2.3. Надані докази стороною захисту.

2.3.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 надав показання, що 22.10.2022 пішов у магазин у м. Решетиліка Полтавської області, купив харчі та пляшку горілки, коли виходив з магазину, зустрів чоловіка, якого навіть не знав як звати, раніше у липні вони зустрічались на риболовлі, почали розмовляти, чоловік сказав що переселенець. ОСОБА_13 тоді запросив його випити чарку, він прийшов випили чарку і розійшлись. 22.10.2022 року ОСОБА_14 після зустрічі поїхав до себе у гуртожиток і швидко з пляшкою приїхав до нього. Випили 0,5 л горілки і почали розмову про війну, у цей час ОСОБА_14 розлютився, почав все розбивати і перевертати на веранді де вони сиділи, бити його руками по обличчю. ОСОБА_13 намагався втекти, вибіг на подвір`я і почав кликати на допомогу. ОСОБА_14 наздогнав його і кухонним ножем, який був на столі наніс удар в коліно правої ноги «відрізав чашечку», від чого ОСОБА_13 впав на землю. ОСОБА_14 продовжував бити його ногами по тілу. ОСОБА_13 на землі взяв ніж, яким наніс йому удар ОСОБА_14 , підвівся, тоді ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_13 обома руками по вухах і ОСОБА_13 наніс ОСОБА_14 один удар ножем у лівий бік живота. Після чого кинув ніж і впав. ОСОБА_14 почав від нього тікати до виходу і там впав. У медичному закладі лікарю ОСОБА_45 повідомляв про отримані тілесні ушкодження, про те що боліла спина та правий бік, нирка напевно, але ніхто не звернув уваги і не записали це до медичної документації. Від ударів які наносив ОСОБА_14 у нього була відірвана мочка правого вуха і хитались зуби. Він не мав наміру вбивати ОСОБА_14 , це був самозахист. Якщо б не поведінка ОСОБА_14 , такого не сталось, не мав наміру заводитись та сваритись з ОСОБА_14 . Захищався, втікав від нього і кликав на допомогу. ОСОБА_14 сильніше і більше за будовою. Під час розслідування йому експертизи щодо отриманих тілесних ушкоджень не проводили. Заяву про спричинення йому тілесних ушкоджень написав під час судового розгляду даної справи. В обвинувальному акті правда зазначена тільки у кінці. Спочатку він нічого не пам`ятав, потім почав пригадувати. Повідомляв про отримання різаної рани коліна. На слідчому експерименті розповідав як все було насправді. Розуміє що позбавив людину життя і буде покарання. Але не мав умислу його вбивати, захищався від нього.

2.3.2. копія Виписки № 2598/532 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 , згідно якої перебував у стаціонарі з 04.11.2022 по 22.11.2022, діагноз забійна рана правого колінного суглоба, 04.11.2022 ОСОБА_13 впав на поріг вдома і повторно розбив коліно, призначено лікування.

2.3.3. копія Виписки № 498 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_13 , згідно якої перебував у стаціонарі з 22.10.2022 по 04.11.2022, діагноз різана рана правого колінного суглоба з пошкодженням зв`язки надколінника, хворий доставлений бригадою ЕМД з скаргами на біль в ділянці правого колінного суглобу. В ділянці правого колінного суглобу різана рана до 12 см довжиною, у глибині рани видно в/гомілкова кістку, надколінник зміщений вгору. Хворому проведено ПХО рани правого колінного суглоба.

2.3.4. Висновок експерта від 16.12.2024 № 1127, згідно з яким у ОСОБА_13 за основі даних додаткової судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_13 , з урахуванням даних медичної документації на його ім`я, враховуючи дані наданого кримінального провадження, відомі обставини справи, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран правого колінного суглобу з пошкодженням зв`язки наколінника в результаті загоєння яких утворились вищевказані шрами, як могли утворитися від 1-2х кратної дії предмету з гострим краєм, який міг бути і ніж, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікується у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1., 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.95р.)

Покази дані гр. ОСОБА_13 під час допиту обвинуваченого ОСОБА_13 у судовому засіданні 30.07.2024 та за обставин зазначених ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень у останнього.

2.3.5. Експерт ОСОБА_46 , допитаний у судовому засіданні щодо роз`яснення висновку додаткової судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_13 , зазначив, що на момент судово медичної експертизи вивчалась медична документація, був оглянутий підекспертний, але на момент проведення експертизи ніяких тілесних ушкоджень окрім ушкодження коліна не було виявлено. У медичній документації під експертного інших тілесних ушкоджень не зазначено. Інші тілесні ушкодження у залежності від характеру могли не зберегтись, зберегтись могли шрами, але питання чому вони не було відображені у медичній документації повинно ставити до лікаря. Після отримання тілесного ушкодження на нозі ОСОБА_13 міг виконувати активні дії, недалеко пересуватись. Але бігти але підскакувати ОСОБА_13 не міг. Він міг кричати, кликати на допомогу, розмахувати руками і трішки пересуватись. При проведенні експерти вивчався запис слідчого експерименту з фототаблицями до протоколу та дані протоколу допиту ОСОБА_13 , всі тілесні ушкодження виявлені при проведенні судово-медичної експертизи, а саме огляд під експертного, а також при вивчені наданої медичній документації вказані у висновку експерта № 818 від 23.08.2024. Будь-яких інших ушкоджень не було виявлено. Тілесне ушкодження колінного суглобу правої ноги не характерне для самозахисту. Для самозахисту характерні ушкодження верхніх кінцівок, такі ушкодження у під експертного не виявлені.

3. Оцінка наданих сторонами доказів, їх позицій, показань обвинуваченого, а також висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні.

3.1. Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

3.2. Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення та захисту докази (2.2.1-2.2.7., 2.2.9., 2.2.10, 2.2.16-2.2.18., 2.2.20., 2.2.22., 2.2.24., 2.2.26, 2.2.27,. 2.2.44, 2.3.1.- 2.3.4.), суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.

3.3. Інші документи, які надані стороною обвинувачення (2.2.8 2.2.11- 2.2.15., 2.2.19., 2.2.21, 2.2.23., 2.2.25. 2.2.28.- 2.2.43., 2.2.31., 2.2.33., 2.2.35., 2.2.37. - 2.2.41., 2.3.3) не є доказами, а лише супровідними листами, процесуальними рішеннями, чи іншими рішеннями, які вирішують певні процедурні питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують та відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

При цьому, сторона захисту не посилалась на правильність складання таких документів, та відповідно і здійснення досудового розслідування. При цьому і суд не знайшов підстав надавати оцінку таким документам.

3.4. Сторона захисту не посилалась на недопустимість доказів, а суд теж не знайшов підстав для визнання наданих сторонами доказів недопустимими. А отже, указані в пункті 3.2. докази є допустимими.

3.5. При доведеності винуватості ОСОБА_13 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ураховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12.06.2018 в справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387). Крім того, суд ураховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

3.6. Зокрема, надані стороною обвинувачення докази, які зібрані під час досудового розслідування та вказані в розділі 2.2 (показання потерпілого, свідків обвинувачення, документи, висновки експертів, речові докази), як і вказані в розділі 2.3 (показання обвинуваченого, документи, висновок експерта, допит експерта), доводять беззаперечно (поза розумним сумнівом), що 22 жовтня 2022 року до ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 прийшов ОСОБА_14 . Близько 17:00 год., ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 перебуваючи у приміщенні веранди житлового будинку за місцем мешкання ОСОБА_13 вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин. За для уникнення продовження сварки ОСОБА_13 вибіг з веранди житлового будинку у двір, але впав на землю від удару ОСОБА_14 , який його наздогнав, наніс кухонним ножем в колінний суглоб правої ноги останнього, чим причинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді різаних ран правого колінного суглобу з пошкодженням зв`язки наколінника.

ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою самозахисту та подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_14 , враховуючи те, що останній вже застосував відносно нього фізичне насильство із використанням ножа, невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою самозахисту, підняв кухонний ніж, який лежав на землі та яким ОСОБА_14 наніс йому тілесне ушкодження, підвівся з землі на ноги та наніс кухонним ножем потерпілому ОСОБА_14 не менше двох ударів в область живота, не переслідуючи при цьому мету заподіяти ОСОБА_14 смерть. Внаслідок чого заподіяв ОСОБА_14 тяжке тілесне ушкодження, у вигляді рани на шкірі на передній стінці живота зліва, раньовий канал якої ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки, очеревину, проникаючи в черевну порожнину ушкоджує бриджу тонкого кишечника та спричиняючи наскрізні поранення петлі тонкого кишечника закінчується, рани на шкірі на передній стінці живота зліва раньовий канал якої ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки очеревину, приникаючи в черевину порожнину спричиняють наскрізне поранених петлі (2 рани) тонкого кишечника, які небезпечні для життя в момент їх спричинення та призвели до смерті ОСОБА_14 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні.

3.7. Предметом дослідження з точки зору наданих доказів, є позиції сторін, а саме: сторони обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_13 мав прямий умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть та заподіяв його, і сторони захисту: обвинувачений спричинив тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони.

3.8. У даному випадку слід надати оцінку показанням свідків, потерпілого та обвинуваченого, які були допитані судом, як і медичній документації, висновкам експертів та деяким документам, які є доказами в сили положень ст. 94 КПК України.

3.9. Суд уже навів свою позицію в цій справі (пункт 3.6.), що вважає доведеним факт спричинення ОСОБА_14 першим удару ножем в колінний суглоб правої ноги ОСОБА_13 , що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження останньому, від якого ОСОБА_13 впав на землю. При цьому розбіжностей в показаннях обвинуваченого, висновках судово-медичних експертиз ОСОБА_13 в цій частині немає, що також зафіксовано протоколом слідчого експерименту. Разом з тим, зазначені ОСОБА_13 інші тілесні ушкодження спричинення йому ОСОБА_14 не знайшли свого підтвердження підчас судового розгляду. Окрім відеозапису розмови з ОСОБА_47 у палаті медичного закладу 23.10.2022, на якому вочевидь видно наявність у ОСОБА_13 крововиливу у правому оку та садно на чолі, що не знайшли свого відображення у медичній документації ОСОБА_13 , яка досліджувалась судом.

3.10. Слід узяти до уваги, що органом судового розслідування не надана оцінка діям ОСОБА_14 стосовно ОСОБА_13 , не встановлені тілесні ушкодження отриманні ОСОБА_13 не проведена судово-медична експертиза.

Позицію обвинувачення, щодо нездійснення досудового розслідування за фактом отримання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень з підстав того, що ч. 1 ст. 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин) є злочином приватного обвинувачення та розпочинається за заявою особи є не обґрунтованою. Як встановлено під час судового розгляду та підтверджено допитаними свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , працівниками ЕМД, ОСОБА_13 був доставлених до Решетилівської ЦЛ каретою швидкої допомоги та йому було встановлено діагноз різана рана правого колінного суглоба з пошкодженням зв`язки наколінника, що підтверджується медичною випискою ОСОБА_13 № 498. Тому, за вказаних обставин відповідальна особа медичного закладу зобов`язана повідомити орган поліції про даний факт і орган поліції діяти відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України. Разом з тим, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України є злочином приватного обвинувачення за відсутності обтяжуючих обставин, наявність або відсутність яких встановлюється органом досудового розслідування.

3.11. Як убачається з виписки стаціонарного хворого ОСОБА_13 (2.3.3.), з медичної документації, опис якої наведено в висновках експертів № 818, №1127 (пункти 2.2.44, 2.3.4), у ОСОБА_13 виявлено:

різаних ран правого колінного суглобу з пошкодженням зв`язки наколінника в результаті загоєння яких утворились вищевказані шрами, як могли утворитися від 1-2х кратної дії предмету з гострим краєм, який міг бути і ніж, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікується у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Покази дані гр. ОСОБА_13 під час допиту обвинуваченого ОСОБА_13 у судовому засіданні 30.07.2024 та за обставин зазначених ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 загалом не протирічать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень у останнього.

3.12. Варто одразу надати оцінку вказаним висновкам, з урахуванням пояснень наданих під час допиту у судовому засіданні експерта ОСОБА_48 (2.3.4.), який зазначив, що тілесні ушкодження у ОСОБА_13 встановлені за медичною документацією та особистим оглядом підекспертного ОСОБА_13 23.08.2024, будь які інші тілесні ушкодження не встановлені, оскільки у залежності від характеру могли не зберегтись.

Суд зазначає, що ці обставини пов`язані лише з недоліками (дефектами) досудового розслідування. Зокрема, перша судово-медична експертиза ОСОБА_13 проведена 23.08.2024, а друга експертиза за клопотання сторони захисту призначена судом та проведена 26.11.2024.

3.13 У згаданих поясненнях наданих суду у судовому засіданні, експерт зазначив, що тілесне ушкодження колінного суглобу правої ноги не характерне для самозахисту, оскільки самозахисту характерні ушкодження верхніх кінцівок, такі ушкодження у підекспертного не виявлені. Разом з тим, експерт зазначив, що після отримання тілесного ушкодження на нозі ОСОБА_13 міг виконувати активні дії, недалеко пересуватись. Але бігти, підскакувати ОСОБА_13 не міг. Він міг кричати, кликати на допомогу, розмахувати руками і трішки пересуватись.

3.15. Тобто, аналізуючи висновки експертиз та пояснення експерта надані у судовому засіданні, докази сторони обвинувачення у сукупності слід виділити декілька важливих аспектів:

- 22.10.2022 за місцем мешкання ОСОБА_13 , конфлікт виник між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 у приміщенні веранди, про що свідчать зафіксовані на фото № 12 фототаблиці до протоколу огляду місця події від 22.10.2022 розбитий посуд та розкидані стільці та речі;

- нанесення ОСОБА_14 тілесного ушкодження ОСОБА_13 на подвір`ї домоволодіння, а не у веранді свідчить про бажання ОСОБА_13 уникнути конфлікту;

- наявність крові належної ОСОБА_13 на його футболці, що встановлено висновком експерта № 1570 від 09.11.2022 свідчить про отримання ним тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_13 , були спричинені ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесні ушкодження і враховуючи те, що останній вже застосував відносно нього фізичне насильство із використанням ножа, ОСОБА_13 з метою самозахисту невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки наніс тяжкі тілесні ушкодження, не бажаючи сметрі ОСОБА_14 ;

- позиція висловлена обвинуваченим у судовому засіданні щодо спричинення ОСОБА_14 одного удару в лівий бік живота, спростовується доказами дослідженими у судовому засіданні, а саме висновком судово-медичної експертизи № 798-а від 19.22.2022, спричинення ОСОБА_13 не менше двох ударів у живіт зліва, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду;

3.16. Суд також ураховує, що будь-який доказ не має на перед вирішальної сили, бо саме суд має перевірити кожен докази з точки зору не лише допустимості та належності, але й достовірності.

Також варто урахувати, що суд, здійснюючи розгляд, вирішує відповідно до ст. 26 КПК України (засади диспозитивності) лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами, а кримінальне провадження дії лише на засадах змагальності, де кожна зі сторін самостійно відстоює свою позицію, надаючи свої докази та заявляючи клопотання про сприяння отримання доказів судом.

Указані обставини виключають доцільність та можливість суду вирішувати питання про призначення самостійно (за власної ініціативи) експертиз чи викликати для допиту певних осіб.

3.17. Умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що інкриміновано обвинуваченому з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

За нормативним визначенням необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони (ч. 1 ст. 36 КК України).

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Згідно ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Отже, сутність необхідної оборони полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

3.18. Ураховуючи наведене, на думку суду, поза розумним сумнівом, було доведено, що ОСОБА_13 учинив злочин, передбачений ст. 124 Кримінального кодексу України, - а саме заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, про що вже вказано в першому розділі рішення.

3.19. При цьому суд не вбачає підстав для врахування висновків, які здійснено Верховним Судом у справі № 293/1812/22, № 756/16996/20, № 365/568/21, на що посилався прокурор в дебатах, оскільки обставини встановлені Верховним Судом в цих провадженні не є релевантними (кількість ударів, спосіб нанесення, місце подій, кваліфікації дій тощо).

4. Підстави зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

4.1. Суд ураховував, що ОСОБА_13 було висунуте обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України. Зокрема, що 22 жовтня 2022 року, близько 17:00 год., ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували у приміщенні веранди житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході якої у ОСОБА_13 виник прямий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 . Реалізуючи свій прямий злочинний намір, ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав не підготовленим заздалегідь кухонним ножем не менше двох ударів в область живота ОСОБА_14 , чим заподіяв йому, відповідно висновку судово- медичної експертизи № 798 від 25.11.2022 року тілесні ушкодження у вигляді: рани на шкірі на передній стінці живота зліва, раньовий канал якої ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки, очеревину, проникаючи в черевну порожнину ушкоджує брижжу тонкого кишечника та спричиняючи наскрізні поранення петлі тонкого кишечника закінчується; рани на шкірі на передній стінці живота зліва раньовий канал яка ушкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої черевної стінки, очеревину, приникаючи в черевину порожнину спричиняють наскрізне поранених петлі (2 рани) тонкого кишечника. Вищевказані тілесні ушкодження за своїми характеристиками e прижиттєвими, утворилися близько трьох діб до настання смерті, від не менш ніж двократної дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав обушок і гостре лезо та найбільшу ширину слідоутворюючої частини клітини на рівні занурення близько 3 см. Стосовно живої особи, виявлені ушкодження мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як таких що призвели до смерті (п.2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 р.). Смерть ОСОБА_14 настала від проникаючих колото-різаних поранень живота з ушкодженням брижі та петель тонкого кишечника, які у своєму перебігу призвели до розвитку фібринозно-гнійного перитоніту та загальної інтоксикації організму, про що свідчать дані медичної документації, комплекс морфологічних ознак виявлених під час дослідження трупу та криміналістичного та судово-гістологічного дослідження.

4.2. Але судом ураховано висновки, які ним зроблено в розділі 3, зокрема було встановлено обставини, які вказували саме на умислу ОСОБА_13 на спричинення ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень. Але було доведено наявність у ОСОБА_13 перевищення меж необхідної оборони, яка охоплюється складом злочину, передбаченого ст. 124 КК України.

4.3. З цих підстав, суд керуючись положеннями частини 3 статті 337 КПК України, шляхом складення відповідного формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, яке визнане судом доведеним, тобто відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, змінив правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, що покращує становище обвинуваченого.

4.4. Суд зауважує, що організовуючи судове провадження, суд керується вимогами загальних засад, зокрема диспозитивності та змагальності (статті 22, 26 КПК України). Відповідно до яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, під час чого, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

4.5. Слід зазначити, що судом вже наводилось про часткове визнання своєї винуватості обвинуваченим. Однак, визнання винуватості в пред`явленому обвинуваченні та правова кваліфікація - є різними за містом поняттями. Зокрема, саме до дискреції суду належіть перевірка правильності кваліфікації дій обвинуваченої органом досудового розслідування.

Тож, на думку суду, зміна правової кваліфікації ніяким чином не впливає на позицію обвинуваченого щодо визнання ним винуватості в пред`явленому обвинуваченні, чи відсутності правових підстав у суду для її зміни.

5. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

5.1. У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_13 протягом судового провадження змінював свою позицію щодо визнання винуватості, визнав свою винуватість у нанесенні ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, заперечував умисел на спричинення смерті останньому, повідомляв про відомі йому обставини вчинення кримінального правопорушення та вчинення дій з метою самозахисту. Перед потерпілою не вибачався, та зазначав, що жалкує що впустив ОСОБА_14 до себе додому. Наведені відомості не є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_13 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки), а отже не є підставою для врахування таких дій як обставину, що пом`якшує покарання.

5.2. Між тим, стороною обвинувачення було доведено суду і наявність обставин, що обтяжують винуватість обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, зокрема вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Ці обставини не лише встановлено на підставі наданих суду доказів, але й визнані і обвинуваченим.

6. Мотиви призначення покарання.

6.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

6.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій злочинів відповідно до ст. 12 КК України. Його вид, форму вини, тяжкості наслідків, що настали.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, досяг пенсійного віку, на обліку у лікаря психолога, нарколога не перебуває.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

6.3. Ураховуючи наведені особистісні відомості щодо обвинуваченого, обставини справи та тяжкі наслідки, які настали, суд вважає та, що є підстави для призначення ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі.

6.4. Призначення ОСОБА_13 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, є необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого

7. Вирішення цивільного позову

7.1.У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_11 заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 майнової шкоди у розмірі 43 384,50 грн та моральної шкоди - 120 000 грн. У обґрунтування позовів зазначила, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_13 потерпілій заподіяно немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, вважає розмір завданої моральної шкоди становить суму у розмірі 120000,00 грн. Майнова шкода у розмірі 43384,50 грн, складається з наступних витрат: ритуальні послуги в сумі 17 397,00 грн; послуги копачів в сумі 2900,00 грн; придбання ліків на суму 8787,50; здача крові в сумі 1600,00 грн; одяг на поховання в сумі 2100,00 грн, транспортні витрати в сумі 2000,00 грн.

7.2. У судовому засіданні потерпіла та її представник підтримали заявлені вимоги у повному обсязі.

7.3. Обвинувачений під час судового розгляду змінював позицію щодо заявлених цивільних позовів, спочатку не визнавав, зазначав що не має коштів, потім проти задоволення цивільних позовів не заперечував, зазначив, що має тільки пенсію з якої будуть стягуватися кошти.

7.4. Захисник у судовому засіданні цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди вражав таким, що підлягає задоволенню, щодо цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди вважає обґрунтованими витрати окрім витрат на ритуальні послуги та поминальний обід, які не підлягають відшкодуванню.

7.5. Прокурор у судовому засіданні цивільні позови потерпілої просив задовольнити в обсязі підтвердженому доказами поданими цивільним позивачем.

7.6. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

7.7. Розглянувши цивільні позови потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд зазначає наступне.

7.7.1 Судом встановлено, що ОСОБА_11 є дружиною ОСОБА_14 , відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

7.7.2. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

7.7.3. На підтвердження матеріальної шкоди суду надано та досліджено: товарний чек та накладну № 16 від 26.10.2022 на ритуальні послуги на суму 17 397 грн; товарний чек та накладну № 14 від 26.10.2022 на послуги копачів на суму 2900 грн; товарний чек та накладну № 15 від 26.10.2022 на послуги батюшки на суму 2100 грн; товарний чек та накладну № 13 від 26.10.2022 на поминальний обід на суму 6500 грн; чек № 224692 на придбання ліків на суму 1043,20 грн та чек на придбання ліків на суму 2744,30 грн.

7.7.4. Докази на підтвердження витрат на придбання ліків на суму 5000 грн; здачі крові в сумі 1600,00 грн; одягу на поховання в сумі 2100,00 грн, транспортних витрати на сумі 2000,00 грн. суду не надані.

7.7.5. Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Отже, проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. Аналогічних висновків про те, що понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2019 у справі № 500/8418/13-ц, 30.10.2019 у справі № 484/1407/17 та у справі № 554/1793/15 - ц від 19.03.2018 року.

7.7.6. З огляду на вищевказане позовні вимоги в частині відшкодування вартості поминальних обідів задоволенню не підлягають.

Витрати на поховання та придбання предметів ритуальної належності, а також ліків на суму 3 787,50 грн доведено належними та допустимими доказами, а тому з ОСОБА_13 на користь потерпілої ОСОБА_11 належить стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 26 184,50 гривень.

7.8. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

Згідно з приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо близьких родичів.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Приписами ч. 2 ст.1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як передбачено п.9 Постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

7.9. З огляду на викладене, а також враховуючи обставини даного кримінального провадження, суд виснував, що діями обвинуваченого ОСОБА_13 потерпілій ОСОБА_11 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв`язку із смертю її рідного людини - чоловіка, що позначилось на її психологічному та фізичному здоров`ї, позбавило спокою та через втрату якого змінився звичайний ритм та спосіб її життя.

Також суд враховує характер і обсяг заподіяних потерпілій моральних страждань, їх тривалість та наслідки, істотність вимушених змін у їх житті, пов`язані з цим моральні переживання, неможливість відновлення понесеної втрати.

Суд зауважує, що смерть близької людини, неминуче завдає моральних страждань близьким родичам, що ґрунтується на загальних людських засадах, та не потребує доведення жодними додатковими доказами. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що діями відповідача ОСОБА_13 спричинено позивачці ОСОБА_11 моральні страждання, які пов`язані зі смертю її чоловіка ОСОБА_11 .

При визначенні розміру спричиненої потерпілій моральної шкоди, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, ступінь вини обвинуваченого, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги потерпілої задовольнити повністю і стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 120 000,00 гривень.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

8.1. Стороною обвинувачення заявлено клопотання про застосування відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з взяттям під варту у залі суду.

8.1.2. З метою забезпечення виконання вироку, уникнення ризиків щодо ухилення від виконання вироку суду, суд уважає за необхідне ОСОБА_13 обрати запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою.

7.2. Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт, накладений на кухонний ніж із слідами РБК (речовини бурого кольору), футболку білого кольору зі слідами РБК, яка належить ОСОБА_13 , куртку синього кольору зі слідами РБК, светр бордового кольору зі слідами РБК, спортивні штани зі слідами РБК, футболку білого із синім кольором зі слідами РБК, які належать ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 10.11.2022, слід скасувати.

7.3. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, у загальній сумі 1699,02 грн, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_13 в дохід держави.

7.4. Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128-129, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити покарання в виді позбавленням волі строком на 2 (два) роки.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляду тримання під вартою.

Взяти ОСОБА_13 під варту із залі суду та конвоювати його в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Виконання вироку в частині взяття під варту покласти на СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 відрахувати з 19 березня 2025 року.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у розмірі 26 184,50 (двадцять шість тисяч сто вісімдесят чотири) грн 50 коп.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 )) на користь ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральну шкоди у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн 00 коп.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення експертиз у розмірі 755,12 грн та у розмірі 943,90 грн, що в загальній сумі складає 1699 грн 02 коп. стягнути з ОСОБА_13 у дохід держави.

Арешт, накладений на кухонний ніж із слідами РБК (речовини бурого кольору), футболку білого кольору зі слідами РБК, яка належить ОСОБА_13 , куртку синього кольору зі слідами РБК, светр бордового кольору зі слідами РБК, спортивні штани зі слідами РБК, футболку білого із синім кольором зі слідами РБК, які належать ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 10.11.2022 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

кухонний ніж із слідами РБК (речовини бурого кольору); змив РБК (речовини бурого кольору); лист із дерева із слідами РБК (речовини бурого кольору); сліди рук людини на трьох відрізках липкої стрічки; спортивні штани із слідами РБК (речовини бурого кольору); куртка синього кольору із слідами РБК (речовини бурого кольору); светр бордового кольору із слідами РБК (речовини бурого кольору); футболку білого із синім кольором із слідами РБК (речовини бурого кольору); футболку білого кольору із слідами РБК (речовини бурого кольору) - знищити.

ключ до автомобіля «Шевроле», мобільний телефон «REDMI NOTE 4» із сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 - який повернутий потерпілій, залишити в володінні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1