Провадження №: 1-кп/752/1423/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000457 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Семигори, Богуславського району, Київської області, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , має середню освіту, тимчасово не працює, одружена, має на утриманні трьох дітей: 2017 р.н., 2018 р.н. та 2020 р.н., зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), який виник у ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але не пізніше 30.10.2023 року, за допомогою мобільного додатку «Signal» використовуючи ім`я « ОСОБА_6 », в закритій групі « ОСОБА_7 » почала розповсюджувати фейкові публікації з офіційних «Телеграм каналів», звернення військовослужбовців ЗС України та інших ресурсів, при цьому надаючи номер власної банківської картки НОМЕР_2 та номер банківського рахунку НОМЕР_3 відкритого в АТ «Державний Ощадний банк України», для переказу на них грошових коштів.

В подальшому ОСОБА_3 з вищевказаної банківської картки здійснювала зняття готівки та розрахунок в мережах магазинів, чим розпоряджалась грошовими коштами на власний розсуд.

Так, з 30.10.2023 року о 05 год. 56 хв. по 06.02.2024 року 07 год. 48 хв., потерпіла ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , переглядаючи на своєму мобільному телефоні в додатку «Signal» в закритій групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » фейкові публікації здійснені користувачем « ОСОБА_6 » щодо збору грошових коштів за зверненням військовослужбовців ЗС України, зі свого банківського рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» з використанням банківської картки НОМЕР_4 здійснила переказ грошових коштів на загальну суму 3000 грн. 00 коп. на банківську картку НОМЕР_2 , номер банківського рахунку НОМЕР_3 відкритих в АТ «Державний Ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_3 30.10.2023 року з 05 год. 56 хв. по 06.02.2024 року 07 год. 48 хв., умисно, протиправно, шляхом обману, використовуючи свій мобільний пристрій з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , використовуючи реквізити власної банківської картки та власного банківського рахунку, заволоділа грошовими коштами, що належали потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинила матеріальної шкоди останній в загальному розмірі 3000 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023 року), а саме як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Окрім того, з 30.10.2023 року о 06 год. 03 хв. по 06.02.2024 року 07 год. 26 хв., потерпіла ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , переглядаючи на своєму мобільному телефоні в додатку «Signal» в закритій групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » фейкові публікації здійснені користувачем « ОСОБА_6 » щодо збору грошових коштів за зверненням військовослужбовців ЗС України, зі свого банківського рахунку НОМЕР_6 з використанням банківської картки НОМЕР_7 , здійснила переказ грошових коштів на загальну суму 4400 грн. 00 коп. на банківську картку НОМЕР_2 , номер банківського рахунку НОМЕР_3 відкритих в АТ «Державний Ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_3 30.10.2023 року о 06 год. 03 хв. по 06.02.2024 року 07 год. 26 хв., умисно, протиправно, повторно, шляхом обману, використовуючи свій мобільний пристрій з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , використовуючи реквізити власної банківської картки та власного банківського рахунку, заволоділа грошовими коштами, що належали потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинила матеріальної шкоди останній в загальному розмірі 4400 грн. 00 коп.

Крім того, з 31.10.2023 року з 14 год. 57 хв. по 06.02.2024 року 07 год. 27 хв., потерпіла ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , переглядаючи на своєму мобільному телефоні в додатку «Signal» в закритій групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » фейкові публікації здійснені користувачем « ОСОБА_6 » щодо збору грошових коштів за зверненням військовослужбовців ЗС України, зі свого банківського рахунку НОМЕР_8 відкритого в АТ «ПриватБанк» з використанням банківської картки НОМЕР_9 , здійснила переказ грошових коштів на загальну суму 6600 грн. 00 коп. на банківську картку НОМЕР_2 , номер банківського рахунку НОМЕР_3 відкритих в АТ «Державний Ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_3 31.10.2023 року з 14 год. 57 хв. по 06.02.2024 року 07 год. 27 хв., умисно, протиправно, повторно, шляхом обману, використовуючи свій мобільний пристрій з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , використовуючи реквізити власної банківської картки та власного банківського рахунку, заволоділа грошовими коштами, що належали потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинила матеріальної шкоди останній в загальному розмірі 6600 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочини, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитана в суді обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй криманальних правопорушеннях визнала повністю та показала, що дійсно в додатку «Signal» була учасником групи «Пошук Павлівка» та колись розмістила повідомлення про збір коштів на потреби військовослужбовців, зокрема, свого чоловіка, який перебував у лавах ЗС України. Через деякий час знову написала повідомлення в групу про допомогу в зборі коштів на ЗС України, хоча такої потреби дійсно не було. Потерпілі почали відправляти їй на картку кошти, але ці кошти вона витратила на свої потреби: їжу. Суму коштів, якою вона заволоділа, за кожним з епізодів - не оспорює. Розуміє, що в умовах воєнного стану, її поведінка не прийнятна, проте вона шкодує про вчинене та зазначає, що подібного вчиняти більше не буде. Висновки для себе зробила.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її вина повністю підтверджується письмовими дослідженими судом доказами, а саме:

даними, що містяться в заяві про кримінальне правопорушення від 25.06.2024 року (т. 2 а.с. 2), з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно із статтею 383 КК України, повідомила, що ОСОБА_3 , шляхом обману, заволоділа грошовими коштами в загальній сумі 6600 грн.;

даними, що містяться в заяві про кримінальне правопорушення від 24.06.2024 року (т. 2 а.с. 17), з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно із статтею 383 КК України, повідомила, що ОСОБА_3 , шляхом обману, під приводом зборів на потреби ЗС України заволоділа грошовими коштами в розмірі 4200 грн.;

даними, що містяться в заяві про кримінальне правопорушення від 22.06.2024 року (т. 2 а.с. 20), з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно із статтею 383 КК України, повідомила, що ОСОБА_3 , шляхом обману, під приводом зборів на потреби ЗС України заволоділа грошовими коштами в розмірі 2400 грн.;

даними, що містяться в платіжних інструкціях АТ КБ «ПриватБанк» (т. 2 а.с.7-15), з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 здійснила переказ грошових коштів на рахунок ОСОБА_3 на загальну суму 6600 грн., а саме: 29.10.2023 року в сумі 300 грн., 31.10.2023 року в сумі 500 грн., 13.12.2023 року у сумі 500 грн., 22.12.2023 року у сумі 300 грн., 03.01.2024 року у сумі 1000 грн., 26.01.2024 року у сумі 500 грн., 30.01.2024 року у сумі 1000 грн., 31.01.2024 року у сумі 500 грн., 04.02.2024 року у сумі 2000 грн.;

даними, що містяться в протоколі обшуку (т. 2 а.с. 92-97), з якого вбачається, що 19.06.2024 року за адресою проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , було проведено обшук в ході якого у ОСОБА_3 було вилучено видаткову накладну від 03.12.2023 року, мобільний телефон марки «Motorola» ХТ2341-3 Sky Blue» з сім-картками НОМЕР_5 та НОМЕР_10 та банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_11 ;

даними, що містяться в протоколі огляду речових доказів від 25.07.2024 року (т. 2 а.с 104-118), з яких вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 користувалась банківською карткою НОМЕР_2 АТ «Державний Ощадний банк України», виданою на ім`я « ОСОБА_11 » та мобільним телефоном марки «Motorola» ХТ2341-3 Sky Blue». З даних також вбачається, ОСОБА_3 здійснювала спілкування через мобільні номери НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ;

даними протоколу огляду документу від 17.06.2024 року (т. 2 а.с. 36-74), з якого вбачається, що у виписці за поточними рахунками клієнта ОСОБА_3 за період з 01.10.2023 року по 04.04.2024 року містяться дані щодо зарахування на рахунок останньої переказів грошових коштів потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 6600 грн., ОСОБА_9 на загальну суму 4200 грн., ОСОБА_8 на загальну суму 2400 грн. Також з даних вбачається, що після отримання грошових коштів остання, зокрема, здійснювала розрахунки в торгово-сервісній мережі;

даними, що містяться в листі командира в/ч НОМЕР_14 ОСОБА_12 від 17.05.2024 року №4939 (т. 2 а.с. 21), з якого вбачається, що в/ч НОМЕР_14 жодні приватні чи комерційні особи не залучаються та не залучались до здійснення заходів по збору коштів чи іншої волонтерської допомоги на безоплатних підставах чи з метою отримання прибутку; особі на ім`я ОСОБА_6 пропозиції, завдання по збору грошових коштів вбо створенню груп у соціальних мережах чи месенджерах, з метою збору коштів для отримання благодійної допомоги, командуванням в/ч НОМЕР_14 не ставились; жодні публічні контакти, договори або службові взаємовідносини з особою на ім`я ОСОБА_6 у командуванні в/ч НОМЕР_14 відсутні.

Вказані докази в повній мірі узгоджуються між собою та з показаннями обвинуваченої, є належними, допустимими та достовірними, а у своїй сукупності - достатніми та взаємопов`язаними для прийняття рішення про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Наявні у справі інші документи, долучені стороною обвинувачення та досліджені судом, зокрема: рапорти, заяви потерпілих, клопотання слідчого, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 22.03.2024 року, протокол тимчасового доступу до речей і документів, опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 10.04.2024 року з додатком до нього, постанови слідчих, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2024 року, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2024 року, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2024 року, клопотання прокурора, не є доказами на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого чи інших даних, передбачених ст. 91 КПК України, а містять в собі дані процесуального характеру і мають значення для суду при вирішенні питань заходів забезпечення та визнання допустимими тих чи інших доказів.

Дії ОСОБА_3 по епізодам вчинення злочинів відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стороною обвинувачення кваліфіковані вірно.

Разом з тим, кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_8 суд із врахуванням вимог ч. 3 ст. 337 КПК України вважає за необхідне перекваліфікувати, виходячи з наступного.

Так, органом досудового розслідування у зміненому обвинуваченні від 26.02.2025 року дії ОСОБА_3 , зокрема, за епізодами відносно ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Разом з цим, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2025 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито у частині пред`явленого обвинувачення по першому епізоду відносно потерпілої ОСОБА_13 , та інших епіходах відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Дана ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 32 КК України визначено, що повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Із врахуванням викладеного, оскільки кримінальне провадження в частині кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за першим епізодом відносно потерпілої ОСОБА_13 закрито у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння і винуватість ОСОБА_3 за цим епізодом судом не встановлювалась, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_3 не була раніше судима, слід виключити з епізоду відносно потерпілої ОСОБА_8 , який згідно пред"явленого обвинувачення із змінами є першим епізодом в діях обвинуваченої, таку кваліфікуючу ознаку як повторність і відповідно кваліфікувати дії ОСОБА_3 по данному епізоду слід за ч. 1 ст. 190 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку та нетяжких злочинів, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, одружена, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації. Крім того, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої - її щире каяття у вчиненому, яке проявилось у осуді вчиненого та прийнятті рішення не вчиняти будь-яких злочинів, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, яке проявилось у визнанні вини, розкритті всіх обставин справи та наданні під час досудового та судового розгляду визнавальних показань щодо вчинених кримінальних правопорушень; наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

За сукупністю обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх ступеню тяжкості, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, призначити останній за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі та за ч. 1 ст. 190 КК України покарання у виді пробаційного нагляду, в межах передбачених санкціями інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України, та застосувати, передбачений в ст. 70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, із врахуванням того, що покарання має на меті не тільки кару, беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, відсутність будь яких претензій з боку потерпілих як матеріального, так і морального характеру, позицію сторони обвинувачення в судових дебатах, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, її молодий вік, те, що вона має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, чоловіка, який є учасником бойових дій, та ряд обставин, що пом`якшують її покарання, зокрема, щире каяття у вчиненому, яке проявилось у осуді вчиненого та прийнятті рішення не вчиняти будь-яких кримінальних правопорушень, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, яке проявилось у визнанні вини, розкритті всіх обставин справи, наданні під час досудового та судового розгляду визнавальних показань щодо вчинених кримінальних правопорушень; наявність на утриманні тьрох малолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 79 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, остаточно визначене судом покарання із застосуванням вимог ст. 79 КК України є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нових проступків та злочинів.

Крім того, із врахуванням вимог ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, суд вважає за доцільне застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону марки «Motorola» ХТ2341-3 Sky Blue» IMEI1: НОМЕР_15 , IMEI2: НОМЕР_16 з сім-картками НОМЕР_5 та НОМЕР_10 , які належать ОСОБА_18 та були використані останньою як засоби і знаряддя вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Згідно вимог ст.ст. 174, 374 КПК України слід скасувати накладений арешт на майно ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки арешт на майно накладався як на речові докази.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону марки «Motorola» ХТ2341-3 Sky Blue» IMEI1: НОМЕР_15 , IMEI2: НОМЕР_16 з сім-картками НОМЕР_5 та НОМЕР_10 , які належать на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передані на зберігання ОСОБА_3 під розписку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

оптичний носій інформації - компакт-диск, на якому нанесено рукописний напис виконаний стійким барвником чорного кольору «357-БТ АТ «Ощадбанк 752/5570/24», який міститься в матеріалах справи №752/16824/24, залишити зберігати при матеріалах справи №752/16824/24 протягом усього часу їх зберігання;

видаткову накладну від 03.12.2023 року про придбання мобільного телефону марки «Motorola» ХТ2341-3 Sky Blue», банківську картку АТ «Державний Ощадний банк України» НОМЕР_2 , видану на ім`я « ОСОБА_11 », що повернуті на зберігання ОСОБА_3 під розписку - залишити останній за належністю.

Арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2024 року, на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1