Справа №591/1298/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/169/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність 4-го СВ (з дислокацією в м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року про вчинення злочинів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2025 року, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність 4-го СВ (з дислокацією в м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року про вчинення, на його думку, правоохоронцями кримінальних правопорушень, пов`язаних з неправомірним обшуком, фальсифікацією матеріалів його затримання, дачею неправдивих показань малолітньою особою та тиску на неї з їх сторони, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що заявником у заяві не наведено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а зазначається оцінка та незгода з вчиненими процесуальними та слідчими діями у кримінальному провадженні, з якими не погоджується заявник, для оскарження яких передбачений законом певний порядок, а само по собі вчинення чи невчинення правоохоронцем тієї чи іншої процесуальної чи слідчої дії не доводить , що було вчинено кримінальне правопорушення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, внести до ЄРДР відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за скаргою ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що у заяві від 18 грудня 2024 року ОСОБА_6 зазначав, що повідомлення про вчинення ним злочину подано потерпілою під тиском правоохоронних органів, що при його затриманні 20 жовтня 2024 року працівники поліції брали самовільно з кухонного столу його мобільний ще до обшуку, що протоколи слідчих дій та НСРД є сфальсифіковані, як і інші матеріали справи та просив внести відомості до ЄРДР щодо неправомірних дій працівників поліції, за фактом здійснення тиску на малолітню особу для дачі завідомо неправомірних звинувачень та притягнути працівників поліції до кримінальної відповідальності.

Вказана скарга отримана ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава (Четвертий слідчий відділ з дислокацією у м. Суми) 06 січня 2025 року за вх. № К-85/п-25 і за результатом її розгляду слідчим було складено лист від 09 січня 2025 року, у якому зазначено, що скарга не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, а викладені доводи щодо можливих правопорушень потребують перевірки в рамках службового розслідування, у зв`язку з чим відсутні достатні підстави для внесення відомостей до ЄРДР та направлено заяву для перевірки до Сумського управління ДВБ НП України.

Апелянт вказує, що заявник вважає, що посадовими особами Четвертного слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, було допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення злочину.

У даному випадку підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є змістовна за обсягом та обґрунтована заява ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року, подана у порядку ст. 214 КПК України, і співробітники ТУ ДБР були зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести відомості до ЄРДР, а зволікання щодо невнесення таких відомостей та не проведення досудового розслідування порушує законні права останнього, гарантовані Конституцією України, оскільки на злочин посадові особи не реагують належним чином, відповідно до норм КПК України.

У поданій апеляційній апеляційному суду заяві представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив здійснити апеляційний розгляд даного провадження у їх відсутність, з зазначенням, що апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі та просять її вимоги задовольнити.

Прокурор, також, звернувся до суду з заявою, в якій просив провести розгляд даної справи у його відсутність.

З врахуванням вказаного, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду за відсутності учасників даного провадження, а саме, заявника його представника та прокурора, а тому, заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи та вимоги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

А тому, заслухавши доповідь головуючого судді щодо зміст оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається з поданої слідчому судді скарги, адвокат ОСОБА_7 зазначав про те, що 18 грудня 2024 року його підзахисний ОСОБА_6 звернувся до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР розташованого у місті Полтава, з заявою про вчинення, на його думку, правоохоронцями кримінальних правопорушень, які пов`язані з неправомірним обшуком у нього, фальсифікацією матеріалів його затримання, дачі неправдивих показань малолітньою особою та тиску на неї з їх сторони, в якій просив внести дані до ЄРДР.

Однак, з врахуванням того, що всупереч вимог ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР так внесені і не були, за результатом розгляду даної скарги заявник просив зобов`язати службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР розташованого у місті Полтава, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, за заявою ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року внести дані до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що під час перевірки обґрунтованості доводів заявника, слідчим суддею було встановлено, що хоча заявник і вважає заяву ОСОБА_6 такою, що свідчить про вчинення злочинів, проте в ній взагалі не наведено дій чи бездіяльності осіб, які на це вказують, а наводяться лише власні розмірковування останнього та оцінка проведених слідчих та процесуальних дій та доказів в кримінальному провадженні щодо нього на предмет їх належності та допустимості, зокрема щодо обшуку та його наслідків, затримання, допиту певних осіб тощо, міститься формальне посилання на норми законодавства, з власним їх тлумаченням та припущеннями заявника, без наведення достатніх обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, заявником в зверненні не наводяться обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначається оцінка та незгода з вчиненими процесуальними та слідчими діями (бездіяльністю) в провадженні, з якими не погоджується заявник, для оскарження яких передбачений законом певний порядок, а саме по собі вчинення чи невчинення правоохоронцем тієї чи іншої процесуальної чи слідчої дії в справі не доводить наявності обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки це є предметом його професійної діяльності.

Саме з врахуванням вказаного, слідчий суддя і дійшов висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР розташованого у місті Полтава за заявою ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року про вчинення правоохоронцями кримінальних правопорушень, які пов`язані з неправомірним обшуком у нього, фальсифікацією матеріалів його затримання, дачі неправдивих показань малолітньою особою та тиску на неї з їх сторони, та відмовив у задоволенні поданої в інтересах останнього адвокатом ОСОБА_7 скарги.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на те, що апелянт взагалі не наводить додаткових обставин, які залишились поза увагою та не були враховані слідчим суддею, тобто, доводами апеляційної скарги правильність висновків оскаржуваної ухвали жодним чином не спростовано, і під час апеляційного розгляду підстав, за яких подана скарга підлягала до задоволення, колегією суддів встановлено не було.

Крім того, колегія суддів зауважує на правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 провадження № 51-4229км20, в якому зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, є цілком обґрунтованим, оскільки відповідно до п.п.5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах ВС, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Така правова позиція Верховного Суду кореспондується з положеннями ст. 214 КПК України, якою передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

У даному випадку для висновку, що уповноваженими особами на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР розташованого у місті Полтава допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року про вчинення злочинів, за яким не ведеться досудове розслідування, підстави відсутні, що було вірно встановлено слідчим суддею та знайшло своє відображення в оскаржуваній ухвалі.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність 4-го СВ (з дислокацією в м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_6 від 18 грудня 2024 року про вчинення злочину, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4