Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2025 року м. Рівне

Справа № 565/678/24

Провадження № 11-кп/4815/362/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000083 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2024 року у кримінальному провадженні №0000083 стосовно

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Суховоля Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и л а :

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2024 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК за фактом незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також збуту наркотичного засобу метадон масою 0,045 г 01.11.2023, та виправдано за недоведеністю вчинення ним даного злочину.

Цим же вироком ОСОБА_5 визнаний винний за ч.1 ст. 307 КК за фактом незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також збут наркотичного засобу метадон масою 0,045 г 18.01.2024, та засуджено на 4 роки позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 18 січня 2024 року.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишено попередній - тримання під вартою.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів, процесуальних витрат, а також скасовано арешт, накладений на майно у цьому кримінальному провадженні.

Згідно цього вироку, ОСОБА_5 засуджений за те, що він, діючи умисно, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (далі - Закони), з метою подальшого збуту, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці придбав наркотичний засіб метадон у двох таблетках, загальною масою наркотичного засобу 0,045 г, які умисно, всупереч вимогам цих Законів зберігав з метою збуту до 18 січня 2024 року, коли близько 18:00 год. на сходинковому марші під`їзду № 1 будинку № 25/2 по м-ну Будівельників в м.Вараш Рівненської області, умисно, незаконно, всупереч вимогам Законів збув за 300 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 .

Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він, діючи умисно, всупереч вимогам вказаних Законів, з метою подальшого збуту, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці придбав наркотичний засіб метадон у двох таблетках, загальною масою наркотичного засобу 0,045 г, які умисно, всупереч вимогам Законів зберігав з метою збуту до 01 листопада 2023 року, коли приблизно о 19:57 год на сходинковому марші під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , умисно, незаконно, всупереч вимогам Законів збув за 300 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить суд вказаний вирок змінити, призначивши ОСОБА_5 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства та встановити іспитовий строк.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що призначене ОСОБА_5 покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості, вказавши, що місцевим судом не було встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , він є тяжкохворим, що підтверджується медичними документами, є особою з інвалідністю, а тому вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог і залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Щодо обраного виду та міри покарання обвинуваченому, то колегія суддів вважає, що воно ґрунтується на вимогах закону про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 Постанови від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

Так, місцевим судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до приписів ст. 12 КК, належать до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який, хоча й в силу вимог ст. 89 КК не має судимостей, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Також місцевим судом було враховано високий ступінь суспільної небезпеки зазначеного кримінального правопорушення, адже він пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів.

Сукупність вказаних обставин слугувала підставою для висновку місцевого суду щодо можливості призначення обвинуваченому ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 307 КК.

Водночас, встановлені обставини цього провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК , згідно з якими якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто як випливає зі змісту статті 75 КК, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, даних про особу винного та інших обставин кримінального провадження попередження нових злочинів й виправлення засудженого є можливим без його ізоляції від суспільства.

Разом з тим, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, на що покликалась сторона захисту, з урахуванням встановлених обставин, не свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та задоволення апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3