ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1324/25 Справа № 226/1824/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м.Кривий Ріг

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,до 14 квітня 2025 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,до 14 квітня 2025 року включно. Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, за якими законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років а також, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу суду, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також, на зазначену ухвалу судузахисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції до 14 квітня 2025 року включно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що вони обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 410, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, за якими законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років . Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачені можуть переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що, враховуючи стадію судового провадження, на якій свідки не заявлені та не допитані, письмові докази прокурором не надані та не досліджені, а відтак існує висока вірогідність вчинення з боку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впливу на свідків.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції, врахувавши особу обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обставини, характер, кількість інкримінованих їм кримінальних правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у обвинувачених стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ними інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяє застосувати до них запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих злочинів свідчить про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинувачених під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками їх звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про зміну обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, не є слушними, оскільки обмеження їх права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти їх втечі та забезпечити належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2024 року ОСОБА_8 визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. 00 коп.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2024 року ОСОБА_9 визначено суму застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. 00 коп.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що розмір раніше визначеної застави обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідає обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, даним про їх особи, і є достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру застав обвинуваченим.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційних скарг захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: