Справа № 136/5/25
провадження №1-кс/136/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.12.2024 про відмову у визнанні юридичної особи потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000362 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2025 ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.12.2024 про відмову у визнанні юридичної особи потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000362 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Скарга обґрунтована наступними обставинами.

Слідчим СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №00362 від 18.12.2024, внесеному в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відповідно до ухвали суду по справі № 136/2164/24 за ст. 263 ч.1 КК України. 25 грудня 2024 року ОСОБА_3 було допитано як директора Липовецького колегіуму в якості свідка. В протоколі він власноруч заявив, що дає згоду на співпрацю і просив визнати потерпілою юридичну особу колегіум та допитати його як її представника. Утім отримав відмову від слідчого. Тому через канцелярію він повторно подав відповідну заяву. 26.12.2024 слідча ОСОБА_4 постановою відмовила у визнанні потерпілою юридичної особи - Липовецького колегіуму імені Василя Липківського. Скаржник вважає, що слідчою не проведено повного та всебічного досудового розслідування, не вжито належних заходів щодо зібрання доказів, тому таке рішення слідчого є незаконним та належним чином не вмотивованим, а відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді від 03.01.2025 відкрито провадження за скаргою призначивши її до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву, про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні. Крім того, 06.01.2025 від скаржника надійшла заява про долучення до матеріалів скарги копій ряду документів.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд скарги без участі слідчого з проханням про відмову у її задоволенні. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою розгляду скарги. Крім того, у заяві зазначено, що кримінальне провадження, в рамках якого подано скаргу закрите відповідно до ст.284 КПК України та долучено копію відповідної постанови.

Слідчий суддя, з`ясувавши думки учасників процесу, які були зазначені у відповідних письмових заявах, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Зокрема пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частиною 2 статті 307 КПК визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до частин 1-5 статті 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 1 статті 60 КПК визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При цьому за частиною 2 статті 60 КПК, заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Частиною 1 статті 128 КПК визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За змістом наведених норм, КПК чітко відокремлює процесуальні статуси заявника та потерпілого із різними обсягами їх процесуальних прав, а також визначає, що безумовною підставою для набуття юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні є факт реального та безпосереднього завдання їй майнової шкоди кримінальним правопорушенням за умови доведення такого факту належними та допустимими доказами.

Так, в провадженні слідчого СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 знаходилось кримінальне провадження за №0000362 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до постанови слідчого СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 26.12.2024 ОСОБА_3 відмовлено у заявленому клопотанні щодо визнання юридичної особи потерпілою у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 18.12.2024.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчий зазначає, що ОСОБА_3 не було надано та не було долучено жодних документів на підтвердження повноважень представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 58 КПК України), що унеможливлює визнання його представником юридичної особи.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до наданого скаржником витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Липовецький колегіум імені Василя Липківського перебуває у стані припинення і головою комісії з припинення є зовсім інша особа, яка і може представляти вказану юридичну особу.

Разом з тим кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України полягає у носінні, зберіганні, придбанні, виготовленні, ремонті, передачі чи збуті вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, та не є кримінальним правопорушенням з матеріальним складом та майнової шкоди даним кримінальним правопорушенням не може бути завдано, оскільки це не передбачено законодавством.

У ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не здобуто фактичних даних та відсутні відомості, які б вказували на заподіяння майнової шкоди юридичній особі, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 55 КПК України потерпілим може бути визнано юридичну особу, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, розмір якої доведено належними та допустимими доказами.

В той же час, на момент винесення оскаржуваної постанови слідчого та на час розгляду скарги слідчим суддею, ОСОБА_3 не надано будь-яких відомостей про заподіяння майнової шкоди юридичній особі - Липовецькому колегіуму імені Василя Липківського.

Долучена скаржником до матеріалів скарги копія акту прийому - передачі матеріальних цінностей Липовецького колегіуму імені Василя Липківського відділом освіти Липовецької РДА у спільну власність територіальних громад району, де серед іншого зазначено і патрони у кількості 6900 штук вартістю 176 грн. може свідчити лише про передачу вказаного майна та його вартість, однак не вказує на заподіяння майнової шкоди.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність правових підстав для визнання юридичної особи потерпілою, а відповідно і задоволення скарги.

Слідчий суддя також бере до уваги, що постановою слідчого СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 28.12.2024 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000362 від 18.12.2024 - закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Дане рішення слідчого не скасоване. Тобто досудове розслідування закінчене, що виключає можливість вчинення слідчим слідчих та процесуальних дій та оскарження їх в порядку, передбаченому ст.ст.303 - 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.12.2024 про відмову у визнанні юридичної особи потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000362 від 18.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - відмовити.

Копію ухвали направити скаржнику ОСОБА_3 та до Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1