Справа № 452/390/25
Провадження № 1-кп/452/226/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №000033 від 21.02.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, з вищою освітою, особи з інвалідністю ІІІ групи; раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , здійснюючи підприємницьку діяльність пов`язану з міжнародними перевезеннями вантажів автомобілями та будучи обізнаним з порядком перетину державного кордону України шляхом внесення до інформаційної системи «Шлях» необхідних відомостей, порадив ОСОБА_6 зареєструватись фізичною особою-підприємцем із основним видом діяльності визначивши вантажний автомобільний транспорт, оформити в Укртрансбезпеці ліцензію на міжнародні перевезення вантажними автомобілями, придбати вантажний транспортний засіб та внести необхідні дані до інформаційної системи «Шлях», достовірно знаючи, що останній не має на меті здійснювати підприємницьку діяльність пов`язану з міжнародними перевезеннями, а лише перетнути державний кордон України і залишитись в країнах Європейського Союзу та, що в останнього відсутні підстави для виїзду за межі території України в умовах дії правого режиму «Воєнний стан». При цьому ОСОБА_4 усвідомлюючи що наявність відомостей про ОСОБА_6 у системі «Шлях» відповідно до п. 2-9 Правил перетинання державного кордону надасть йому право на безперешкодний виїзд за межі території України, 28.10.2023р. в обідню пору доби в ТСЦ 4644 РСЦ МВС у Львівській області за адресою: м. Самбір, вул. Східна, 216 Львівської області на підставі договору купівлі-продажу здійснив перереєстрацію транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 на громадянина ОСОБА_6 , - чим надав йому засіб для незаконного перетину державного кордону.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом надання порад та вказівок роз`яснив останньому порядок та спосіб оформлення документів для реєстрації фізичної особи підприємця, отримання ліцензії на міжнародні перевезення вантажів автомобілями та внесення відповідних даних в інформаційну систему «Шлях», в результаті чого ОСОБА_7 виконав усі необхідні дії та згідно наказу Державної служби України з безпеки на транспорті №717 від 08.11.2023р. отримав ліцензію на міжнародні перевезення вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), а також 08.12.2023р. авторизувався у системі «Шлях» за допомогою кваліфікованого електронного підпису як ФОП ОСОБА_6 ; у наступному в особистому кабінеті подав заяву на внесення себе до системи «Шлях» як водія зазначеного вище транспортного засобу на перетин цього дня державного кордону в пункті пропуску «Смільниця-Коростенко», яка була схвалена адміністратором інформаційної системи «Шлях» в особі Укртрансбезпеки.

Надалі ОСОБА_4 08.12.2023р. на території АЗС «ОККО№38» в с. Поляна по вул. Хирівська №1а Самбірського району Львівської області, реалізовуючи злочинний умисел спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_6 , надав йому вказівки щодо поведінки та дій, пояснень причин та мети виїзду під час безпосереднього проходження прикордонного та митного контролю в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Смільниця-Коростенко», однак на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення в прикордонному населеному пункті с. Терло Самбірського району Львівської області, останній не зміг незаконно перетнути державний кордон України до Республіки Польща, оскільки під час проходження прикордонного контрою працівниками ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 був повернутий на територію України, бо не пояснив мету перетину кордону в період дії на території України воєнного стану.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позицію прокурора і захисника, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок та засобів; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся.

Крім визнання вини обвинуваченим його винність в інкримінованому правопорушенні доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; по місцю проживання характеризується позитивно.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Тому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості ним учиненого; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинене, - не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності з позиціями обвинуваченого, сторони обвинувачення і захисника-адвоката; із урахуванням даних про ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позивної характеристики, сімейного становища, поведінки до і після вчинення кримінального правопорушення, вимоги закону, наслідків та обставин вчиненого особою, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності не встановлено.

Цивільного позову в установленому порядку не заявлено; запобіжний захід не застосовувався; витрати на залучення експерта відсутні; питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України та скасувати накладений арешт ухвалою слідчого судді.

Керуючись ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України і призначити покарання у виді позбавленні волі на строк 3(три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.01.2025р. про накладення арешту на Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 13», транспортний засіб і про заборону вчиняти дії.

Речові докази після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 , а саме:

- ключі від автомобіля, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28 жовтня 2023 року та мобільний телефон «Xiaomi Redmi 13», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 із стартовим пакетом НОМЕР_6 , котрі поміщено у спецпакети по квитанції №01128 і здано в камеру зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області;

- транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI» із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що передано на зберігання на майданчик фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя