Справа № 497/15/25 Провадження № 1-кс/497/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в м.Болград, клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання, з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенськ (Шахтерське) Дніпропетровської області, громадянина України, українця за національністю, неодруженого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, проходить військову службу за призовом по мобілізації на посаді оператора відділення телекомунікацій інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 , матрос, -

В С Т А Н О В И В:

З поданого клопотання вбачається, що 23.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених підстав для відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу, ОСОБА_6 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено для проходження до військової частини.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 23.02.2022, тобто з дня направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини, ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Далі, наказом командира НОМЕР_1 від 10.04.2022 №95, ОСОБА_6 призначений на посаду військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, старший матрос ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, старший матрос ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Згідно із ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження відпустки або лікування.

Однак, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією у відділенні телекомунікацій інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 125-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 29.10.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), та ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до теперішнього часу.

Так, 29.11.2024 слідчим відповідно до п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_6 підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: матеріалами службового розслідування, результати якого затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 , допитами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, тобто ризикам, передбачених п.п. 1,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, ОСОБА_6 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів місце знаходження ОСОБА_6 не встановлено, він переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню слідчих дій та процесуальних рішень за кримінальним провадженням.

До Болградського районного суду Одеської області 07.01.2025 року направлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Оскільки на теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 від досудового слідства ухиляється, встановити його місцезнаходження не надалося за можливе, що свідчить про те, що останній переховується від органу досудового розслідування, слідчий за погодженням з прокурором (керівником) звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на його затримання.

Прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши доводи, викладені в клопотанні, документи додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, врахувавши думку прокурора про підтримання клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000432 від 27.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

29.11.2024 року в рамках цього кримінального провадження відносно ОСОБА_6 складено підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а 26.12.2024 йому заочно повідомлено про цю підозру, а саме шляхом вручення за місцем проходження військової служби в/ч НОМЕР_1 , вручити повідомлення іншим чином не представилося можливим, так як за місцем проживання ОСОБА_6 були взагалі відсутні родичі та встановити їх місце знаходження не виявилося за можливе.

Постановою керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 від 15.11.2024 року підслідність вказаного кримінального провадження визначено за СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 підтверджується зібраними на час звернення до суду з цим клопотанням, матеріалами кримінального провадження №0000432 від 27.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

На час звернення слідчого з цим клопотанням, місце знаходження ОСОБА_6 - не відомо, за місцем реєстрації він відсутній, до військової частини не повернувся.

Необхідність обрання саме цього запобіжного заходу, зумовлена наявністю обґрунтованої підозри у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а також наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України таких як: - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 будучи достеменно обізнаним про його злочинні дії, та наявність кримінального провадження ухилився від явки до органу досудового розслідування.

Проведеними слідчими та оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 до теперішнього часу не представилося можливим.

Відповідно до положень ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Оскільки в матеріалах кримінального провадження достатньо даних, які б вказували на вчинення злочинних дій підозрюваним ОСОБА_6 та скоєння ним вказаного злочину, враховуючи, що явка на судовий розгляд підозрюваного є обов`язковою, останній від прибуття в органи досудового розслідування ухиляєся, з місця фактичного проживання зник, до військової частини не повернувся, тому відповідно до ч. 2 ст.187, ч.2 ст.188 КПК України, необхідно надати дозвіл на його затримання з метою приводу для участі підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доказів, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук, слідчому судді не надано, тому розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у відсутність підозрюваного не вбачається можливим.

Згідно із ч. 2 ст. 190 КПК в ухвалі про дозвіл на затримання з метою приводу вказуються прізвище, ім`я, по-батькові, адреса і телефон прокурора або слідчого, за клопотанням якого постановлена ухвала.

Керуючись ст.ст.188 - 190 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання, з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 - задовольнити.

Дозволити затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенськ (Шахтерське) Дніпропетровської області, громадянина України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При затриманні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.191 КПК України негайно повідомити слідчого СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 (Одеська область, Болградський район, м.Болград, пр-т Соборний, буд.97, тел.:096-288-24-34) або керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 (Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Пушкіна, №11Б, тел.:098-719-83-84) для вирішення питання розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Строк дії даної ухвали шість місяців із дати постановлення ухвали або вона втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1