печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_3 , про поновлення строку на подання скарги та зобов`язання уповноважених осіб Першого слідчого відділу Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_5 від 04.07.2024, подану в інтересах ОСОБА_3 , про вчинення посадовити особами Державної податкової служби України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги вказано, що 04.07.2024 адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернулась до уповноважених осіб Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про вчинення посадовими особами Державної податкової служби України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а саме: невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 про поновлення ОСОБА_6 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Орган досудового розслідування не вніс відомості до ЄРДР, натомість направив відповідь, яка отримана адвокатом 20.08.2024, про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, що і стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримувала з підстав, викладених у скарзі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві,у судове засідання не прибув, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення(злочину), наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення (злочин) є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення (злочину). Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Спрощена процедура внесення відомостей в ЄРДР, яка передбачена ч. 1 ст. 214 КПК України, не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

У постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 (п. 33-36) дійшла висновку, що в межах процедури оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 818/15/18.

Згідно з наявними в матеріалах справи даними вбачається, що 09.07.2024 за № 7188зкп/к Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, отримана заява ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_3 , про вчинення посадовими особами Державної податкової служби України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

З відповіді від 18.07.2024 встановлено, що підстави для внесення відомостей в ЄРДР відсутні, оскільки примусове виконання рішень здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, слідчий суддя зобов`язаний вирішити питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що предметом заяви про вчинення кримінального правопорушення є невиконання посадовими особами Державної податкової служби України кримінального правопорушення рішення суду.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби України №8-дс від 14 квітня 2023 року "Про накладення дисциплінарного стягнення". Поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області з 21 серпня 2023 року. Стягнуто з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_3 середньомісячну заробітну плату за період відсторонення від виконання посадових обов`язків з 07.03.2023 по 14.04.2023 в розмірі 30201 (тридцять тисяч двісті одна) грн. 47 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 змінено рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 460/9966/23 та ухвалено вважати ОСОБА_3 поновленим на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області з 22 серпня 2023 року. У задоволенні решти вимог апеляційних скарг відмовлено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 цього закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У судовому засіданні встановлено, що адвокату ОСОБА_7 невідомо, чи звертався ОСОБА_3 до виконавчої служби чи приватного виконавця з приводу примусового виконання рішення суду в частині стягнення середньомісячної заробітної плати.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області наразі перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції. Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2024 відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №460/9966/23 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час відсторонення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 382 КК України предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 цієї статті, є умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Враховуючи оскарження рішення суду в суді касаційної інстанції та не пред`явлення рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в примусовому порядку підстави для внесення відомостей по заяві адвоката ОСОБА_5 в інтересах стягувача ОСОБА_3 до ЄРДР та, відповідно, зобов`язання слідчого вчинити такі дії відповідно до ст. 214 КПК України, відсутні. Відтак, скарга задоволенню не підлягає.

Між тим, клопотання про поновлення строку для подання скарги у зв`язку із отриманням відповіді ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, про відсутність підстав для внесення відомостей в ЄРДР лише 20.08.2024, підлягає поновленню.

Керуючись ст. 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1