Справа № 761/102/25
Провадження № 1-кс/761/1039/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій заявник просить зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР в м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 №1675/3669 від 19.12.2024 року.

Дана скарга обґрунтовується тим, 06.12.2024 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до ТУ ДБР в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, №1675/3525 від 05.12.2024 року. Вказана заява з додатками була отримана уповноваженою особою ТУ ДБР в м. Києві 09.12.2024 року.

Разом з тим, станом на 19.12.2024 інформації про виконання ТУ ДБР в м. Києві вимог ст. 214 КПК України та внесення відомостей за вказаною заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 військовій частині надано не було.

Так, 19.12.2024 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 за допомогою засобів поштового зв`язку повторно звернувся до ТУ ДБР в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, №1675/3669 від 19.12.2024 року. Вказана заява з додатками була отримана уповноваженою особою ТУ ДБР в м. Києві 23.12.2024 року.

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України та на час звернення до слідчої судді зі скаргою, у встановлений процесуальним законом строк, уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, відомості про кримінальне правопорушення за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, досудове слідство не розпочато, витяг з ЄРДР заявнику не надано.

У судове засідання уповноважена особа військової частини НОМЕР_1 , будучи належним чином повідомленою про дату і час розгляду скарги, не прибула. Разом з тим, до початку судового розгляду на електронну адресу суду надійшов лист командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 №1675 від 09.01.2024, в якому останній просить проводити судовий розгляд скарги без участі уповноваженого представника військової частини НОМЕР_1 .

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію представника заявника про розгляд скарги за його відсутності, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідча суддя вважає за доцільне розглянути скаргу за відсутності уповноваженої особи військової частини НОМЕР_1 .

Уповноважена особа ТУ ДБР в м. Києві, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася. Жодних заяв чи клопотань, в тому числі про відкладення, на адресу суду не направляла.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя приходить до такого висновку.

Так, слідча суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Згідно відомостей, які розміщені на офіційному сайті, ТУ ДБР у м. Києві наразі розташовано за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 8, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Крім того, висновок про підсудність скарг на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві та відповідних кримінальних проваджень Шевченківському районному суду м. Києва міститься також і в ухвалах Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі 761/46065/21, від 12 вересня 2023 року у справі №761/26962/23, від 12 червня 2024 року у справі №759/5542/24.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Однак, незважаючи на те, що слідчого ТУ ДБР в м. Києві було викликано належним чином, завчасно, зокрема і з метою вирішення питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва, останній в судове засідання не з`явився, жодних відомостей, з урахуванням яких можна було б дійти висновку про непідсудність вказаної скарги Шевченківському районному суд м. Києва, не надав.

Отже, враховуючи наведене, слідча суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Як вбачається зі змісту скарги, 06.12.2024 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до ТУ ДБР в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, №1675/3525 від 05.12.2024 року. Вказана заява з додатками була отримана уповноваженою особою ТУ ДБР в м. Києві 09.12.2024 року.

Враховуючи, що станом на 19.12.2024 військова частина НОМЕР_1 не отримала інформації про внесення ТУ ДБР в м. Києві відомостей за вказаною заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , 19.12.2024 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 за допомогою засобів поштового зв`язку повторно звернувся до ТУ ДБР в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, №1675/3669 від 19.12.2024 року. Вказана заява з додатками була отримана уповноваженою особою ТУ ДБР в м. Києві 23.12.2024, що підтверджується долученими до скарги матеріалами.

При цьому, станом на день розгляду скарги відомості про вчинене кримінальне правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове розслідування не розпочато.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 ст. 214 КПК України визначено, зокрема, що достатнім для початку досудового розслідування є повідомлення даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дана обставина зобов`язувала уповноважених осіб ТУ ДБР в м. Києві внести передбачені законом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що після звернення т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 із заявою про вчинення кримінального правопорушення №1675/3669 від 19.12.2024 відповідні відомості про кримінальне правопорушення не були внесені уповноваженою особою ТУ ДБР в м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідча суддя вважає, що скарга т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, в частині вимог зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за визначеними заявником, конкретними статтями, скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 307 КПК України слідча суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідча суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Крім того, положеннями ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За таких умов надання слідчому прямих вказівок щодо визначення конкретної кваліфікації, прийняття конкретних процесуальних рішень чи зобов`язанням вчинити конкретні процесуальні дії - було б невиправданим перевищенням меж повноважень слідчого судді, яке за жодних умов не може бути визнано справедливим та законним в очах стороннього та незацікавленого спостерігача, а тому скарга т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 в частині вимог зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за визначеними заявником, конкретними статтями, скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 40, 214, 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №1675/3669 від 19.12.2024, яка була отримана та зареєстрована уповноваженою особою ТУ ДБР в м. Києві 23.12.2024, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині у задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1