Провадження № 1-кс/947/3391/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000010 від 04.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчий за погодженням з прокурором в рамках кримінального провадження № 0000010 від 04.05.2023 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

В резолютивній частині клопотання сторона обвинувачення просить провести розгляд клопотання за відсутності власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Приймаючи до уваги клопотання сторони обвинувачення, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна у зв`язку із наявністю достатніх підстав вважати, що власник майна може вжити заходів щодо відчуження та перереєстрації, належного йому майна з метою уникнення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування на даний час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000010 від 04.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, за обставин викладених у клопотанні, 23.12.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання благодійних пожертв, безоплатної допомоги або укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном з метою отримання прибутку, вчинене під час воєнного стану.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 повідомлення про підозру було вручено його матері ОСОБА_7 .

Слідчий суддя враховує, що санкцією ч. 3 ст. 201-2 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

При цьому, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, долученого до клопотання, ОСОБА_5 являється власником корпоративних прав, а саме: частки у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «ЯХТА ПРЕМІУМ», (код ЄДРПОУ № 44301276), юридична адреса: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, б. Променад, буд. 1, яка складає 2 000 000, 00 грн.

Слідчий суддя вважає, що відносно вказаного майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 наявна необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, беручи до уваги розумність та співрозмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання в частині накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000010 від 04.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною права відчуження та користування на корпоративні права, а саме: частку у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «ЯХТА ПРЕМІУМ», (код ЄДРПОУ № 44301276), юридична адреса: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, б. Променад, буд. 1, яка складає 2 000 000, 00 грн. та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати вказане майно, а також суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам, нотаріусам заборонити проводити будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі змін до розділу, поділу, об`єднання, виділу частки).

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1