УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025 Справа №607/1031/25 Провадження №1-кс/607/377/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 погоджене начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000018 від 04.03.2024, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воронеж РРФСР, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 за погодженням із начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження № 0000018 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України, із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що починаючи з 2000 років російська федерація (в особі уряду, парламенту, органів державної влади, державних корпорацій, державних воєнізованих організацій, підконтрольних собі суб`єктів господарювання та фізичних осіб), переслідуючи ідею подолання розвитку України, виходячи з власних геополітичних інтересів, які передбачають перебування України у царині свого впливу, розпочала планування та підготовку до захоплення території та зміни державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади. Вказану політику було вирішено реалізовувати шляхом підвищення власного воєнного потенціалу, забезпечення належного функціонування підприємств-виробників зброї та державних воєнізованих організацій, підтримання їх боєздатності.

З метою нарощування боєздатності армії рф, необхідної для захоплення частини території України вищим військово-політичним керівництвом рф, окрім іншого, прийнято російську державну програму розвитку озброєнь на 2011-2020 роки, затверджену закритим указом президента рф № 15651 від 31.12.2010. Вказаною вище програмою передбачалося підвищити рівень оснащеності армії рф новою технікою з 10% до 70 - 80%, а зенітних ракетних військ - до 100%. Фінансування програми склало не менше 19 трлн. російських рублів.

20.02.2014 рф розпочато ведення агресивної війни проти України шляхом вторгнення підрозділів збройних сил рф на території півострова Крим, Донецької та Луганської областей, захоплення державних установ та організацій, військових частин.

Постановою ради федерації федеральних зборів рф «Про використання збройних сил російської федерації на території України» від 01.03.2014 № 48-СФ за результатами звернення президента рф, начебто виходячи з інтересів безпеки життя громадян рф, особового складу військового контингенту збройних сил рф, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду останньому на використання збройних сил рф на території України.

У грудні 2017 року військово-політичним керівництвом рф прийнято російську державну програму озброєння на 2018-2027 роки, затверджену президентом рф, згідно з якою передбачено використання коштів насамперед для розвитку ядерної зброї (міжконтинентальних балістичних ракет «Сармат» і «Рубеж»), а також з метою покращення фінансування сухопутних та повітряно-десантних військ, спрямованого на збільшення серійного виробництва танків та бронемашин й забезпечення цією технікою військових частин, у тому числі новостворених.

До реалізації зазначених програм розвитку озброєнь, невстановленими особами (з числа вищих керівників рф), окрім інших, залучено також «Государственную корпорацию «Ростех» (російською мовою), під керівництвом громадянина рф ОСОБА_8 .

До складу «ГК «Ростех» увійшли холдингові компанії та інші окремі підприємства, в тому числі «АО «Научно-производственная корпорация «Уралвагонзавод» имени Ф.Е.Дзержинського» (російською мовою) з юридичною адресою: рф, Свердловська область, місто Нижній Тагіл, яке є виробником мінометних комплексів 2С12А «Сани», бойових машин піхоти Т-15, бойових машин вогневої підтримки «Термінатор» та «Термінатор-2», бойових машин розмінування БМР-3М, самохідних гаубиць 2С19 «Мста-С», танків Т-14 «Армата», Т-90 та його модифікацій Т-90С й Т-90М «Прорив», Т-80БВМ, Т-72 та його модифікацій Т-72Б3М, Т-72Б3 тощо.

Суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_7 , будучи обізнаним з прийнятими рф державними програмами про озброєння на 2018-2027 роки та про те, що з 2014 року рф ведеться агресивна війна проти України, до якої залучені міністерство оборони рф, збройні сили рф, росгвардія та інші державні воєнізовані організації, чітко усвідомлював, що збройні сили рф для ведення активних бойових дій проти Збройних сил України потребують військового забезпечення, зокрема зброї та військової техніки, для виробництва якої необхідна у великих об`ємах металургійна продукція.

Не пізніше червня 2021 року в громадянина рф ОСОБА_7 , як ідеологічно радикально налаштованої особи проти дій органів державної влади України та її народу, виник злочинний умисел, направлений на фінансування незаконних дій рф щодо зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, шляхом інвестування коштів на відновлення діяльності металургійних підприємств, що знаходяться на непідконтрольних українській державі територіях, та організації дій з матеріального забезпечення російських підприємств металопродукцією для виробництва ними зброї, військової техніки на потреби міністерства оборони рф, збройних сил рф, росгвардії, а також інших державних воєнізованих організацій.

Громадянин рф ОСОБА_7 усвідомлював, що зс рф застосовуватиме цю зброю під час ведення активних бойових дій проти Збройних сил України та українського народу для досягнення злочинного задуму.

Реалізуючи свій умисел, громадянин рф ОСОБА_7 , будучи діючим підприємцем, наближеним до військово-політичного керівництва рф та органів державної влади рф, у 2021 році отримав від них дозвіл на відновлення діяльності металургійних підприємств на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей для виробництва металургійної продукції та її збуту російським виробничим підприємствам, що входять до структури оборонно-промислового комплексу рф для виробництва військової техніки та зброї.

Прагнучи довести свій злочинний задум до виконання, у червні 2021 року ОСОБА_7 створив «ООО «Южный горно-металлургический комплекс» та зареєстрував на тимчасово-окупованій території за юридичною адресою: місто Донецьк, вулиця Артема, будинок 130, каб. 801, власником та керівником якого він став одноосібно. Відомості про реєстрацію цього підприємства до єдиного державного реєстру юридичних осіб рф було офіційно внесено 30.11.2022 за №049.

Очолюване громадянином рф ОСОБА_7 об`єднання одержало незаконно в управління підприємства, розташовані на тимчасово-окупованих територіях Донецької та Луганської областей, зокрема: Єнакіївський металургійний завод (86402, Україна, Донецька область, місто Єнакієве, проспект Металургів, будинок 9), Макіївський металургійний завод (86101, Україна, Донецька область, місто Макіївка, вул. Металургійна, будинок 47), Алчевський металургійний комбінат (94200, Україна, Луганська область, місто Алчевськ, вул. Шмідта, будинок 4), Макіївський коксохімічний завод (86101, Україна, Донецька область, місто Макіївка, вул. Горького, будинок 1), Ясинівський коксохімічні заводи (86101, Україна, Донецька область, місто Макіївка, вул. 50 років утворення СРСР, будинок 5), Комсомольське рудоуправління (87250, Україна, Донецька область, Старобешівський район, місто Комсомольське, вул. Леніна, будинок Б1-1) та Стаханівський феросплавний завод (94000, Україна, Луганська область, місто Кадіївка), які до окупації у 2014 році частини Донецької та Луганської областей належали українській державі.

Генеральний директор та власник компанії «ООО «Южный горно-металлургический комплекс» ОСОБА_7 також мав намір приватизувати у свою користь вищезазначені підприємства, у випадку насильницької зміни рф меж території та державного кордону України, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на фінансування та матеріальне забезпечення незаконних дій рф, вчинених із метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, у 2021 році громадянин рф ОСОБА_7 надав управлінські доручення підконтрольним йому керівникам металургійних підприємств (компаній), на які поширювалося управління «ООО «Южный горно-металлургический комплекс», - відновити та забезпечити безперервний процес виготовлення і постачання окремим російським підприємствам металопродукції для виробництва зброї, військової техніки для потреб міністерства оборони рф, збройних сил рф, росгвардії, а також інших державних воєнізованих організацій рф.

Разом із цим, громадянин рф ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, у 2021-2022 роках інвестував у металургійні підприємства, що перебувають на непідконтрольній українській державі території та незаконно увійшли до його управління, власні грошові кошти в сумі 40 мільярдів російських рублів, що в перерахунку на українську гривню, згідно з курсом НБУ станом 31.12.2022, складає 20 млрд гривень (перевищує вісімнадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян) на оплату трудових, матеріальних, інформаційних ресурсів та на сплату податків незаконним утворенням так званим квазі-державам «днр-лнр», а також боргів підрядникам й енергетикам тощо.

Окрім цього, у період з жовтня 2021 року по грудень 2024 рік керівник «ООО «Южный горно-металлургический комплекс» ОСОБА_7 організував та забезпечив на підпорядкованих йому підприємствах безперервне виробництво металургійної продукції, зокрема чавуну й феросплавів невстановленої кількості, а також сталі в об`ємах не менше ніж 4,5 млн тонн.

Також, реалізуючи свій злочинний умисел, у період із жовтня 2021 року по грудень 2024 рік громадянин рф ОСОБА_7 організував через власний торгівельний підрозділ «ООО «Союзметаллсервис», що розташований у місті Москва та входить до складу одночасно очолюваного ним «АО «Финансовые активы», постачання підприємствами, що перебували під управлінням «ООО «Южный горно-металлургический комплекс», металопродукції окремим російськими підприємствам для виготовлення зброї та військової техніки.

Так торгівельний підрозділ «ООО «Союзметаллсервис», що належить громадянину рф ОСОБА_7 , у 2021-2023 роках придбав в АТ «Алчевський металургійний комбінат» (тимчасово-окуповане м. Алчевськ Луганської області), що перебуває в управлінні «ООО «Южный горно-металлургический комплекс», лист гаряче-катаний (металопрокат листовий) за договорами №2021-ПП-АМК від 13.10.2021 на суму 24 млрд 971 млн 15 тис. 533 російських рублів, та №2022-ПП-АМК від 22.11.2022 на суму 2 млрд 720 млн 208 тис. 225 російських рублів.

Надалі, задовольняючи злочинні потреби рф, «ООО «Союзметаллсервис» збув придбану металопродукцію (лист гаряче-катаний) на машинобудівні заводи російської федерації, в т.ч. «АО «Научно - производственная корпорация «Уралвагонзавод» имени Ф.Е. Дзержинського », для виробництва військової техніки на потреби зс рф.

Зокрема, «ООО «Союзметаллсервис» реалізував металопрокат листовий підприємству АО «Научно-производственная корпорация «Уралвагонзавод» имени Ф.Е. Дзержинського » за наступними контрактами:

-№ 1762к/424 від 18.05.2022 в період з червня по вересень 2022 року - 1 млрд 886 млн 11 тис. 260 російських рублів;

-№ 150М/269к/424 від 01.02.2023 в лютому 2023 року - 278 млн російських рублів;

-№ 182М/1526к/424 від 06.04.2023 в квітні 2023 року - 365 млн 175 тис. 720 російських рублів;

-№ 3484к/424 від 16.08.2023 в серпні 2023 року - 676 млн 382 тис. 400 російських рублів;

-№ 260м/5349к/424 від 24.11.2023 в грудні 2023 року - 338 млн 191 тис. 200 російських рублів.

Загальна сума поставленої «ООО «Союзметаллсервис» продукції за 2022-2023 роки становить 3 млрд. 545 млн. 232 тис. 170 російських рублів, що в перерахунку на українську гривню, згідно з курсом НБУ станом 31.12.2023, складає 1 млрд 595 млн 354 тис. 476,5 гривень (перевищує вісімнадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Таким чином, у період часу з жовтня 2021 року по грудень 2024 року керівник «ООО «Южный горно-металлургический комплекс» ОСОБА_7 , вчинив активні дії та заходи спрямовані на фінансування дій рф, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, шляхом інвестування грошових коштів на відновлення діяльності металургійних підприємств на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, організації виробництва металургійної продукції та матеріального забезпечення нею російських виробничих підприємств, що входять до структури оборонно-промислового комплексу рф, для виробництва військової техніки.

Алгоритм виконаних ОСОБА_7 дій та заходів призвів до забезпечення «АО «Научно-производственная корпорація «Уралвагонзавод» имени Ф.Е. Дзержинського » металопродукцією в особливо великому розмірі, внаслідок чого це підприємство спромоглося здійснити для збройних сил рф таке:

-у 2022 році модернізувати орієнтовно 623 од. танків Т-80 до рівня Т-80БВМ;

-у 2023 році виробити та капітально відремонтувати 96 од. танків Т-90М, 250 од. танків Т-72БЗМ, 6 од. БРЕМ-1М та 4 од. БМПТ «Термінатор»;

-з січня по липень 2024 року виробити (без урахування модернізації та ремонту): БМПТ - 1 од.; БРЕМ-1М - 4 од.; Т-90М - 56 од.; Т-72БЗ (капітальний ремонт) - 170 од.

Окрім цього, з 24.02.2022 по 20.08.2024 виїзними ремонтними бригадами «АО «Научно - производственная корпорация «Уралвагонзавод» имени Ф.Е. Дзержинського » загалом проведено відновлення 3717 одиниць озброєння спеціальної військової техніки, з них: у 2022 році - 1064 одиниці; у 2023 році - 1567 одиниць; станом на серпень 2024 року - 1086 одиниць.

Вказана військова техніка передана збройним силам рф, якими використана в бойових діях на території України, що призвело до захоплення території та настання тяжких наслідків у вигляді масової загибелі людей, в тому числі дітей, та отримання людьми тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, а також заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури держави України.

Отже, керівник «ООО «Южный горно-металлургический комплекс» ОСОБА_7 з червня 2021 року по грудень 2024 року, діючи умисно та протиправно, здійснив фінансування та відновлення роботи металургійних підприємств, розташованих на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей, організував на них безперервний процес виробництва металопродукції та її збут через власні фірми підприємствам оборонно-промислового комплексу рф, зокрема, «АО «Научно - производственная корпорация «Уралвагонзавод» имени Ф.Е. Дзержинського », з метою матеріального забезпечення виробництва та ремонту військової техніки на потреби міністерства оборони рф, збройних сил рф, росгвардії, а також інших державних воєнізованих організацій, чітко усвідомлюючи, що вказану військову техніку буде використано в бойових діях проти сил оборони України та українського народу, чим реалізував свій злочинний умисел та досягнув злочинних результатів щодо фінансового та матеріального забезпечення в особливо великому розмірі, дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

Вищезазначені умисні дії громадянина рф ОСОБА_7 надали рф можливість продовжувати збройну агресію проти України, в обсягах, визначених військово-політичним керівництвом країни-агресора.

Громадянин рф ОСОБА_7 і надалі продовжує здійснювати протиправно фінансування дій щодо зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, насильницької зміни і повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000018 від 04.03.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

03.01.2025 ОСОБА_7 , в порядку ст.ст. 111, 112, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України, у тому числі під час досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, на думку слідчого є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинить нові або продовжуватиме вчиняти злочин, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на даний час, підозрюваний знаходиться на території російської федерації, періодично виїжджаючи на тимчасово-окуповану територію України, а саме в м. Донецьк, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, ОСОБА_7 , перебуває на території російської федерації та періодично на окупованій території України, у останнього можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, зважаючи на той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на території російської федерації та тимчасово-окупованій території України, у його діях наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - а саме можливість незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 не має місця проживання, соціальних зв`язків для існування на не окупованій території України, відтак надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки вищевказаного кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладених обставин, слідчий вважає жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання.

Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст.193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Нормами ч.1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 03.01.2025 ОСОБА_7 в порядку ст. 135 КПК України та ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Так, 08.01.2025 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та 03.01.2025 через офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол огляду сторінки відео, розміщеного 23.09.2022 о 18 год. 21 хв. на інтернет ресурсі «ZOV Мариуполь» за відповідним посиланням від 08.03.2024; протокол огляду статті розміщеної 11.11.2021 на сторінці російського інформаційного ресурсу НОВИН «ТАСС» за відповідним посиланням від 09.03.2024; протокол огляду статті розміщеної 22.11.2022 на сторінці російського інформаційного ресурсу НОВИН «RBC» за відповідним посиланням від 11.03.2024; протокол огляду статті розміщеної 12.04.2022 на сторінці російського інформаційного ресурсу новин «Луганский информационный центр» за відповідним посиланням від 12.03.2024; протокол огляду статті розміщеної на сторінці загальнодоступній вільній багатомовній онлайн-енциклопедії «Википедия», за відповідним посиланням від 28.03.2024; протокол огляду відомостей стосовно ОСОБА_7 (громадянина рф, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як керівника ТОВ «ЮГМК» (реєстрація днр) в мережі «Інтернет» пошук яких здійснювався з використанням інтернет-браузера «Google Chrome» та пошукової системи «Google» від 13.04.2024; протокол огляду флеш-носія від 29.04.2024; протокол огляду статті розміщеної на сторінці «Ростех» за відповідним посиланням від 25.09.2024; протокол огляду відомостей стосовно ОСОБА_7 (громадянина рф, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як керівника ТОВ «ЮГМК» (реєстрація днр) в мережі «Інтернет» пошук яких здійснювався з використанням інтернет-браузера «Google Chrome» та пошукової системи «Google» від 30.08.2024; протокол огляду, який проведений з метою отримання офіційної виписки ТОВ «ЮГМК» з єдиного державного реєстру юридичних осіб Федеральної податкової служби рф від 29.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.04.2024 та 10.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 02.05.2024; протокол результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 18.04.2024; протокол тимчасового доступу до речей і документів та отримання зразків для експертизи від 10.09.2024; висновок експерта - проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-24/10456-ФХД від 27.12.2024.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити нові або продовжуватиме вчиняти злочин, що виправдовує обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання виключно у виді караються позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім цього, 08.01.2025 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та 03.01.2025 через офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_7 викликано на 13.01.2025, 14.01.2025 та 15.01.2025 до слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для допиту як підозрюваного та проведенні інших слідчих та процесуальних дій за участі підозрюваного. Однак, будучи належним чином повідомленим про виклик, ОСОБА_7 до слідчого відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_7 ухиляється від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та відповідно до матеріалів кримінального провадження постійно перебуває в м. Москва, РФ, періодично приїжджаючи на тимчасово - окуповану територію України, а саме, м. Донецьк, однак його точне місце перебування на даний час не відоме, постановою заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 від 15.01.2025 ОСОБА_7 оголошено у регіональний, державний та міжнародний розшук, відомості про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду має місце у даному випадку, оскільки матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 умисно переховується від слідства та суду на території РФ, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Так само, слідчий суддя вважає, доведеним і ризик того, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як ОСОБА_7 перебуває на території російської федерації та періодично на окупованій території України, відтак у останнього можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оцінюючи ризик впливу на свідків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду на території російської федерації та тимчасово-окупованій території України, а відтак може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а беручи до уваги те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на думку слідчого судді підозрюваний може чинити тиск, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Також, на думку слідчого судді існує і ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 не має місця проживання, соціальних зв`язків для існування на не окупованій території України, відтак надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінального правопорушення.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні, з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного засобу ОСОБА_7 , слідчим суддею не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою, це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

У зв`язку із наведеним, клопотання заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 погоджене начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 слід задовольнити, обравши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 погоджене начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1