Cправа № 700/356/21
Провадження № 1-в/700/14/25
УХВАЛА

іменем України

07 квітня 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , розглянувши подання В.о. Начальника СПД № 2 Звенигородського РВП ОСОБА_2 , про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого, останній раз вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

установив:

В.о. начальника СПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 .

В обґрунтування подання вказує, що з часу звільнення з місць позбавлення волі засуджений на шлях виправлення не став, залишається суспільно-небезпечним для оточуючих, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178, ст. 176, ст. 177 КУпАП. Посилаючись на ст. 3 п. «б» Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» просить встановити відносно засудженого адміністративний нагляд строком на дванадцять місяців.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

До матеріалів подання на підтвердження факту звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 додано копію довідки країни агресора російської федерації від 04 жовтня 2024 року № 006433.

Суд відмічає, що визнання документів, виданих на тимчасово окупованих територіях (ТОТ) Російською Федерацією або її проксі-формуваннями, означало б легітимацію влади Росії на цих територіях. Така втрата суверенітету не лише була б антиконституційною з погляду українського законодавства, а й продемонструвала б загарбникам в усьому світі поблажливість європейської країни до ворога.

Усі документи, видані на ТОТ України, від свідоцтв про народження дитини до дозвільних документів оформлені або відповідно до російського законодавства, або відповідно до «законодавства» так званих ДНР/ЛНР2 є недійсними. Україна такі дії держави-окупанта визнає неправомірними. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами на ТОТ України, є недійсним і не створює правових наслідків. Виняток становлять документи, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на ТОТ України, проте навіть для цих документів (точніше, тільки частини, актів народження і смерті) діє цілковито судова процедура, яка передує оформленню українських документів державного зразка.

Україною 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». 22 грудня 2022 року Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності.

Закон передбачає зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР (стаття 2).

За викладених обставин, до матеріалів подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження звільнення особи з місць позбавлення волі.

Такі недоліки унеможливлюють розгляд подання про встановлення адміністративного нагляду, тому матеріали такого слід повернути ініціатору подання.

Виходячи з викладеного та керуючись Законом України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", статтею 539 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали подання про встановлення адміністративного нагляду у відношенні до ОСОБА_3 повернути начальнику СПД № 2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1