Справа № 723/3482/24
Провадження № 1-кп/715/52/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2025 селище Глибока
Глибоцький районний Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
30.03.2024 близько 20:00 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 у приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співмешканцем своєї матері ОСОБА_9 (проживали за цією ж адресою однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою), переслідуючи мету, направлену на умисне нанесення тілесних ушкоджень, увійшов до приміщенні кімнати, де потерпілий відпочивав на ліжку у положенні лежачи на передній частині свого тіла. З метою реалізації свого злочинного умислу, обвинувачений взяв у руку скляну статуетку та з прикладанням достатніх зусиль, протиправно, умисно, кинув її в напрямку голови ОСОБА_8 , в результаті чого влучив в праву частину голови. Згодом повторно взяв до рук вищевказаний предмет та умисно наніс ще один удар у праву частину голови ОСОБА_8 , здійснюючи при цьому відеозйомку своїх протиправних дій за допомогою відеокамери мобільного телефону.
У подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що потерпілий ОСОБА_8 знаходиться у лежачому положенні, не чинить йому жодного спротиву, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи настання для здоров`я потерпілого наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, з мотивів особистих неприязних відносин з останнім, взяв до рук дерев`яну качалку та утримуючи її в правій руці, протиправно, умисно, завдав нею не менш, як 9 ударів у різні ділянки тіла потерпілого: по голові, в область грудної клітки (справа та зліва), по тулубу. Увесь цей час ОСОБА_6 продовжував здійснювати відеозйомку вчинення своїх протиправних дій за допомогою відеокамери мобільного телефону, висловлював словесні погрози вбивством в бік потерпілого, усвідомлюючи, що внаслідок нанесення такої кількості ударів, він завдає ОСОБА_8 фізичного болю.
Після цього, ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та ліг відпочивати в сусідній кімнаті.
Внаслідок вказаних протиправних умисних дій з боку ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта №052 мд від 31.07.2024 спричинено наступні тілесні ушкодження:
- струс головного мозку;
- гематома ділянки правої орбіти, контузії правого ока;
- забійно-розсічено-скальпована рана волосистої частини голови в тім`яних ділянках;
- забійна рана правої вушної раковини в середній третині з розривом хряща;
- садна грудної клітини, поперекової ділянки;
- перелом 5-го ребра зліва;
- переломи 8,9 ребер справа; перелом кісток носа;
- забій м`яких тканин правої кисті.
Ушкодження у вигляді саден грудної клітини та попереку, забою м`яких тканин правої кисті, як кожне зокрема, так і всі в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Ушкодження у вигляді перелому кісток носа, забійної рани правої вушної раковини, гематоми орбітальної ділянки справа з контузією правого ока , як кожне зокрема так і всі в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Ушкодження у вигляді обширної глибокої скальпованої рани волосяної частини голови з оголенням тім`яних кісток, струсу головного мозку, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Ушкодження у вигляді переломів 8-го та 9-го ребер справа, 5-го ребра зліва, як кожне, так і всі в сукупності, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому стороною обвинувачення кримінальному правопорушенні визнав частково. Визнав свою вину в умисному нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, але не визнав замаху на вбивство. Повідомив суду, що 30 березня 2024 року ввечері він з потерпілим вживали спиртні напої. Між ними почався конфлікт, однак не пам`ятає з якого приводу. Вони словесно сперечалися, після чого потерпілий направився до ліжка. Пам`ятає, що перший удар завдав потерпілому, коли той лежав у ліжку на боці, а саме кинув в нього статуеткою. Потім взяв качалку та почав наносити удари, проте по голові потерпілого качалкою не бив. Також брав у руки ніж, пару раз ударив по матрацу ножем, дійсно кричав, що вб`є потерпілого, але такого наміру не мав, хоча мав реальну можливість це зробити. З самого початку все знімав на телефон, але чому це робив не може пояснити. Причиною неприязних відносин з потерпілим було те, що він неодноразово чув від матері, що ОСОБА_8 «пристає» до молодшої сестри, яка є інвалідом з дитинства, а тому хотів його провчити. Вказав, що розкаюється у вчиненому та просив суд суворо його не карати.
Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 повідомив суду, що того дня, коли сталися ці події, він прийшов додому п`яний та попросив дружину ОСОБА_9 піти до магазину та купити цигарки, а обвинувачений попросив її купити також пиво, і з цього приводу між ними виник конфлікт. Після розпивання спиртного обвинувачений його вдарив. Після першого удару він хотів вийти на вулицю, проте впав. Подальших подій не пам`ятає. З обвинуваченим перед цим вживали спиртне. Прокинувся вже в лікарні. До цього з обвинуваченим неодноразово сварились. Просив суд не призначити обвинуваченому сувору міру покарання та не позбавляти його волі.
Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що вона працює фельдшером в ЧОКМП та МК, станція знаходиться в м. Чернівці, проте вони базуються в с. Берегомет. 30.03.2024 року о 22 год 25 хв до них надійшов виклик до с. Банилів Підгірний. Приїхала на виклик в складі бригади швидкої допомоги, з ще одним фельдшером та водієм. На вулиці було багато людей та працівників поліції. У будинку людей не було. Потерпілий лежав в одній з кімнат на ліжку. Він був при свідомості у стані сильної алкогольної інтоксикації та з наявними множинними тілесними ушкодженнями, його стан відповідав стану середньої важкості. При цьому вона вважає, що його стан не був таким, внаслідок якого могла б наступити смерть. У потерпілого був низький тиск, що було пов`язано з кровотечою, проте не масивною. По кімнаті і на ліжку була кров, біля ліжка була статуетка, яка також була в крові. Вона особисто оглядала потерпілого. Після виклику вона оформила картку, яка зберігається на станції.
Свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що він працює лікарем анестезіологом Сторожинецької лікарні. 31.03.2024 року під час його чергування о 02 год 10 хв його викликали до потерпілого, якого привезла до лікарні швидка допомога, але хто саме привіз він не знає. З супровідним листом швидкої допомоги з приводу ОСОБА_12 не ознайомлювався. У потерпілого були різні тілесні ушкодження та останній був у стані сильної алкогольної інтоксикації. Було вирішено його госпіталізувати в реанімаційне відділення. Спочатку потерпілого виводили зі стану сп`яніння, а потім обробляли рани. На наступний день відправили на комп`ютерну томографію, бо були підозри на наявність перелому склепіння черепа. Результати комп`ютерної томографії йому невідомі. Стан потерпілого був важким, були крововиливи, закрита черепно-мозкова травма. 31.03.2024 року після 09 год 00 хв у нього завершилась зміна. У лікарні давав пояснення працівнику поліції, які підписав, проте чому в поясненнях зазначений діагноз потерпілого «перелом склепіння черепа» не міг пояснити. Вказав, що він діагноз не ставив, оскільки діагнози в подальшому ставили вже вузько профільні лікарі.
Свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що вона є рідною сестрою потерпілого. Вказала, що 30.03.2024 року ввечері їй передзвонила сестра ОСОБА_14 та повідомила, що брата вбили. Після цього вона подзвонила до племінниці і вони разом поїхали до брата. Там вже були працівники поліції. Вона забігла в будинок. Брат був весь в крові. Вона почала кричати після чого брат почав стогнати, і вона крикнула, що він живий. Вказала, що поліцейські розповіли, що знайшли обвинуваченого під ліжком та вивели його на двір. Не знає, які відносини між обвинуваченим та її братом, проте про обвинуваченого нічого поганого не може сказати. Може охарактеризувати його тільки з позитивної сторони. Маму обвинуваченого ОСОБА_15 вона в будинку не бачила. Побачила її пізніше, коли її вивели на двір. Вона була сильно п`яна і не розуміла, що відбувається. Покази, які записані в протоколі поліції, вона не давала і такого не говорила, проте протокол підписала.
Свідок ОСОБА_16 повідомила, що вона є сестрою потерпілого. Вказала, що того вечора сестра обвинуваченого, яка перебуває за кордоном, подзвонила сестрі ОСОБА_17 та повідомила, що з братом щось сталось і треба піти подивитись. Після цього ОСОБА_18 подзвонила їй та повідомила про це і вони пішли до брата. Зайшовши в будинок, вони побачили брата всього в крові. Він не подавав ознак життя. Після цього вона подзвонила сестрі ОСОБА_19 і сказала, що брата вбили. Через деякий час забігла в кімнату сестра ОСОБА_20 і почала кричати, потім брат почав хропіти і вони зрозуміли, що він живий та викликали швидку. Маму обвинуваченого ОСОБА_15 спочатку не бачила, проте потім помітила її на кухні, звідки її вивели на вулицю працівники поліції. Про відносини брата з обвинуваченим нічого не може сказати. Обвинуваченого того вечора вона не бачила. Вказала, що протокол зі своїми письмовими показами вона читала і підписувала. Працівникам поліції вона повідомила, що ОСОБА_21 пила разом з братом за кошти, які отримували на дитину з інвалідністю.
Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що вона є сестрою потерпілого. 30.03.2024 року біля 21 год 30 хв їй передзвонила сестра обвинуваченого ОСОБА_22 та повідомила, що з братом сталось щось страшне і треба поїхати подивитися. Вона подзвонила до сестри ОСОБА_23 і разом поїхали до брата. Коли зайшли в будинок, вона побачила обвинуваченого під одіялом. Його ноги були в крові. Потім зайшли в іншу кімнату і побачила брата, який був весь побитий і не подавав ознак життя. Вона злякалася та вибігла на вулицю. Потім приїхала сестра ОСОБА_20 та почала кричати, що брат живий. ОСОБА_24 , маму обвинуваченого, не бачила в будинку. Побачила її, коли останню знайшли і вивели на вулицю працівники поліції. Дитину не бачила того вечора. Також повідомила, що їй відомо що в сім`ї брата завжди бились. Він пив з Зосею, вони так і жили.
Свідок ОСОБА_25 суду повідомила, що вона є племінницею потерпілого. Вказала, що того вечора до неї подзвонила ОСОБА_26 та сказала, що брата сильно побили, попросила поїхати з нею до нього. Коли вони приїхали, сестри потерпілого ОСОБА_18 та ОСОБА_27 вже були біля будинку, поліції ще не було. Зайшли з ОСОБА_28 до будинку, потерпілий був дуже сильно побитий, все було в крові. Юля почала сильно кричати, після чого вона вибігла на двір. Обвинуваченого в будинку не бачила, пізніше бачила його вже на вулиці, коли його вивели з хати. Про відносини обвинуваченого та потерпілого нічого не може сказати. Знає, що потерпілий та ОСОБА_29 вживали спиртні напої.
Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що вона є матір`ю обвинуваченого. Вказала, що з потерпілим ОСОБА_8 вона прожила більше п`яти років в цивільному шлюбі. Спочатку жили добре, проте пізніше відносини почали погіршуватись. Він почав розпускати до неї руки, наносив тілесні ушкодження, також словесно ображав її хвору доньку. Фактично він не міг її терпіти, не хотів їсти з нею за одним столом, тощо. Також потерпілий частіше почав приходити додому в стані алкогольного сп`яніння, відмовлявся щось робити по дому. Обвинувачений приїхав з закордону десь в кінці грудня 2023 року. Потерпілому це не дуже сподобалося. Він побоювався ОСОБА_30 , чіплявся до нього. 29.03.2024 року між потерпілим та обвинуваченим виникла сварка, яка ледь не переросла у бійку. Але вона не допустила цього. 30.03.2024 року зранку вона почала готувати їсти, з потерпілим випили горілки. Потім покормила обвинуваченого, останній алкоголь не вживав, жодної агресії у нього не було. З потерпілим сварки не було і вона подумала, що вони помирились. Обвинувачений пішов, а вона з потерпілим випили ще трошки горілки, після чого потерпілий також пішов. Того дня вона події пам`ятає тільки до обіду, а що було пізніше не пам`ятає. Бійки між потерпілим і обвинуваченим не бачила. Її розбудили працівники поліції, коли вона спала на кухні. Потім побачила, що працівники поліції виводили обвинуваченого. Заяву на дозвіл на проведення обшуку в будинку вона підписала, проте власноручно її не писала. Потерпілий міг морально ображати її доньку інваліда, але фізично її не чіпав.
Крім цього, в ході судового розгляду допитані в якості свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_32 підтвердили суду, що вони є спеціалістами криміналістами, які були в складі СОГ та здійснювали фото та відео фіксацію місця події 30.03.2024 року, проводили виявлення, фіксацію, вилучення та пакування слідів кримінального правопорушення та речових доказів. Відеозапис огляду місця події був втрачений, оскільки проводився на несертифіковану камеру.
Оцінюючи всі показання свідків, суд вважає їх правдивими, оскільки вони не суперечать та доповнюють один одного.
Крім цього, винуватість ОСОБА_6 об`єктивно підтверджується також і наданими стороною обвинувачення письмовими доказами у кримінальному провадженні.
Зокрема, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.03.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомив, що 30.03.2024 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території господарства, розташованого по АДРЕСА_1 під час розпивання спиртних напоїв наніс йому тілесні ушкодження.
Протоколом огляду місця події від 30 березня 2024 року із доданими до нього фото таблицями, з якого вбачається, що слідчим проведено огляд господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , де на вхідних дверях будинку, в коридорі та в кімнатах виявлено сліди речовини бурого кольору, схожі на кров, а під подушкою на ліжку в одній з кімнат виявлено мобільний телефон в плямах бурого кольору схожих на кров. Також в кімнаті, де знаходився потерпілий, було виявлено статуетку в плямах бурого кольору схожих на кров, там же на підлозі виявлено ніж. У цій же кімнаті, на поличці, за розбитим склом дверцят серванту виявлено дерев`яну качалку в плямах бурого кольору схожих на кров. При цьому зафіксовано обстановку в будинку.
З письмової заяви ОСОБА_9 вбачається, що остання надала згоду працівникам поліції на проведення огляду житла та іншого володіння розташованого по АДРЕСА_1 , при цьому в судовому засіданні підтвердила, що вона підписала вказаний документ.
З огляду на ці обставини, суд вважає належним і допустимим доказом протокол огляду місця події від 30 березня 2024 року, а посилання сторони захисту щодо його недопустимості є необґрунтованим.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4231-Д від 11.04.2024 року два сліди пальців рук, що вилучені в ході огляду місця події від 31.03.2024 року, а саме один слід із поверхні пляшки із написом «Живчик» в кімнаті-кухні, залишений великим пальцем лівої руки потерпілого ОСОБА_8 , а слід пальця руки із внутрішньої сторони дверей ванної кімнати, залишений середнім пальцем лівої руки обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4264-БД від 12.08.2024 року генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на клинку (об`єкти №1,3) та руків`ї ножа (об`єкт №2) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_6 . Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт №4) збігаються з генетичними ознаками зразка (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4262-Д від 07.08.2024 року генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на дерев`яній качалці (об`єкти №№1-5) збігаються з генетичними ознаками зразка (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_6 . Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на дерев`яній качалці (об`єкт №6) збігаються з генетичними ознаками зразка (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) букального епітелію ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4230-БД від 11.04.2024 року на поверхні статуетки, з нашаруваннями речовини бурого кольору, що була вилучена в ході огляду місця події 31.03.2024 року слідів рук не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4230-БД від 31.07.2024 року генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на поверхні статуетки (об`єкти №№2, 3, 5) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку експерта №581 від 24.04.2024 року, в зіскобі крихкоподібної речовини бурого кольору (об`єкт №1) знайдено кров людини та виявлено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові А, в даному випадку від ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку експерта №586 від 24.04.2024 року, в плямах бурого кольору на фрагменті напівбавовняної тканини (об`єкт №№1, 2) знайдено кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А та В, що не виключає походження крові від осіб з групами крові А та В, в даному випадку ці плями могли утворитися від змішування крові ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Відповідно до висновків експерта №584, №582, 585 від 24.04.2024 року, в плямах бурого кольору на гігієнічній паличці (об`єкт №1) знайдено кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А та В, що не виключає походження крові від осіб з групами крові А та В, в даному випадку ці плями могли утворитися від змішування крові ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку експерта №48 від 30.04.2024 року, частина плям на рушнику, наданого для дослідження, могла бути створена клітинами та кров`ю особи з А(ІІ) групою крові (наприклад ОСОБА_8 ) з кров`ю людини, що містить антиген В у своїй крові (наприклад ОСОБА_6 ) об`єкти №№1-3. Одна пляма на рушнику (об`єкт №9) створена кров`ю людини з А (ІІ) групою крові. ЇЇ походження не виключається від ОСОБА_8 . Частина досліджених плям на рушнику (об`єкти №10-14) може бути створена клітинами та кров`ю людини з групою крові А (ІІ), наприклад ОСОБА_8 , з клітинами особи, що містить антиген В у своїй крові, в тому числі, ОСОБА_6 . Також не виключено походження клітини від особи з АВ (ІV) групою крові, але на даний час такої людини немає серед осіб, що проходять по справі. У плямі, що має вигляд відбитка долоні (на рушнику об`єкти №№ 15-20) знайдена кров людини з В (III) групою крові та епітеліальні клітини, що містять антигени В та А ізосерологічної системи АВО. У випадку відсутності серед осіб, що проходять по справі на даний час людини з АВ (IV) групою крові, можна інтерпретувати отриманий результат як присутність клітин та крові від ОСОБА_6 , що змішена з клітинами ОСОБА_8 . В групі плям на рушнику (об`єкти №№ 21-22) знайдена кров людини та епітеліальні клітини, що містять антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Такі результати могли бути при умові походження як крові, так і клітин від людини з АВ (IV групою) крові, але (на даний час) такої немає серед осіб, що проходять по справі. В той же час, не виключається створення досліджених плям за рахунок змішування як крові, так і клітин, від декількох осіб в різних комбінаціях їх групових властивостей, в тому числі від ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4128-КТ від 07.05.2024 року при проведенні комп`ютерно-технічної експертизи було досліджено вміст мобільного телефону «Xiaomi Redmi 8 (М1908С3ІG)» із серійним номером 62b9ed1c0706, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події 31.03.2024 року, та на вказаному телефоні були виявлені відео файли.
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, вилученого з телефону обвинуваченого ОСОБА_6 під час огляду місця події, встановлено, що під час вчинення злочину обвинувачений знімав свої дії на власний мобільний телефон. А саме, зафіксовано послідовність дій обвинуваченого щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та спосіб їх нанесення. Так, починається відеозапис з того, що обвинувачений, тримаючи в руках ніж йде о кімнати, де на ліжку лежить потерпілий, знімає себе на фоні потерпілого, який в цей час спить. Далі починає наносити удари ножем в матрац ліжка, де перебуває потерпілий, поруч з головою останнього. Наніс сім таких ударів. Після цього обвинувачений наносить чашкою один удар собі по голові. Продовжуючи свої дії обвинувачений бере до лівої руки скляну статуетку та підходить із нею до ліжка, де спить потерпілий, після чого кидає її в напрямку ліжка. Далі знову бере дану статуетку та кидає в напрямку ліжка. Звертається до потерпілого та каже, що вже пішла кров. Потім на відео зафіксовано потерпілого, який лежить на ліжку, а позаду його голови лежить вищевказана статуетка. Далі фіксовано нанесення ударів ногами обвинуваченим в напрямку ліжка, проте куди саме спрямовані удари на відеозаписі не видно. Однак зафіксовано потерпілого, у якого на голові в області правого вуха та лоба спостерігаються сліди речовини бурого кольору. Далі обвинувачений наносить два удари в напрямку місця, де перебуває потерпілий, проте не зафіксоване куди приходяться удари, після чого демонструє кисть своєї правої руки, на якій наявні сліди речовини бурого кольору. Далі зафіксовано нанесення обвинуваченим трьох ударів ногою в область правої частини голови потерпілого, який знаходиться в положенні лежачи, після чого ОСОБА_6 виходить з кімнати та висловлює погрози, що вб`є потерпілого. Повертаючись до кімнати, де перебуває ОСОБА_8 , обвинувачений замахується та наносить удар, проте чим наносив і куди не зафіксовано. Далі видно, що обвинувачений тримає в руках дерев`яну качалку з якою підходить до ліжка та наносить в напрямку, де лежить потерпілий близько тридцяти ударів даною качалкою, проте куди саме приходяться удари не зафіксовано відеозаписом. Однак під час нанесення ударів на стінці позаду ліжка, а також на одязі та обличчі обвинуваченого з`являються сліди речовини бурого кольору. Далі зафіксовано голову потерпілого, яка повністю вкрита речовиною бурого кольору, а також постіль навколо нього просякнута речовиною бурого кольору та на стінці позаду ліжка виражені сліди речовини бурого кольору. На обличчі та руках обвинуваченого наявні сліди речовини бурого кольору. Одночасно на звукові аудіодоріжці до відео чути, що потерпілий хрипить. Після цього обвинувачений залишає кімнату.
Відповідно до висновку експерта №393 мд від 19.06.2024 року ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні КНП «Сторожинецька БЛІЛ» з 31.03.2024 року по 18.04.2024 року з діагнозом: ЗЧМТ Струс головного мозку. Множинні рани голови. Рвані рани правої вушної раковини. Контузія правого ока. Перелом УШ ребра зліва. Перелом кісток носа. Забій м`яких тканин правої кисті. Алкогольна інтоксикація; в КНП «ЧЛШМД» з 18.04.2024 року по 26.05.2024 року з діагнозом: Післятравматична дефектна глибока рана волосяної частини голови справа з оголеною тім`яною кістю»
Згідно наданих медичних документів у ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження:
- навколоорбітальна гематома справа.
- обширна скальпована рана волосистої частини голови.
- рвана рана правого вуха в середній частині з розривом хряща. Садна грудної клітини, поперекової ділянки спини.
- Переломи 8.9 ребер справа. Перелом 5 ребра зліва.
Вищевказані тілесні ушкодження виникли в результаті не менше як 5-ти разової травмуючої дії твердих тупих предметів, якими цілком могли бути руки або ноги людини та дерев`яною палицею (качалкою), по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Беручи до уваги характер та локалізацію даних тілесних ушкоджень цілком можливим виникнення деяких з них (наприклад рваної рана правого вуха в середній частині з розривом хряща та обширної скальпована рана волосистої частини голови) в результаті травмування статуеткою.
Основуючись на характері та локалізації вищевказаних тілесних ушкоджень приходжу до висновку, що останні могли виникнути в результаті падіння підекспертного з положення стоячи як з прискоренням так і без такого.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №052 31.03.2024 р. об 02.10 год. ОСОБА_8 надійшов до КНП «Сторожинецька БЛІЛ» для стаціонарного лікування з приводу отриманих тілесних ушкоджень. Після проведеного курсу лікування, для подовження лікування, 18.04.2024 р. він був скерований у опікове відділення Чернівецької лікарні швидкої медичної допомоги. Діагноз заключний клінічний: Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Множинні рани голови. Рвані рани правої вушної раковини. Контузія правого ока. Перелом кісток носа. Перелом 8- в зебра зліва. Забій м`яких тканин правої кисті. Алкогольна інтоксикація.
18.04.24p. о 12 год 35 хв ОСОБА_8 доставлений до опікового відділення ОКНП швецька лікарня швидкої медичної допомоги» для стаціонарного лікування з приводу отриманих ушкоджень з діагнозом: Відкрита рана волосистої частини голови. 26.05.2024 р. ОСОБА_8 був виписаний зі стаціонару, діагноз заключний клінічний: травматична дефектна глибока рана волосяної частини голови справа з оголеною єною кісткою.
За результатами вивчення та аналізування медичної та у судово-медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , комісією експертів встановлено, що станом на 02 год 10 хв 31.03.2024 року (дата первинного звернення за медичною допомогою) на тілі підексперного були наявні нижчезазначені ушкодження:
-струс головного мозку;
-гематома ділянки правої орбіти, контузія правого ока;
-забійно-розсічено-скальпована рана волосистої частини голови в тім`яних ділянках;
-забійна рана правої вушної раковини в середній третині з розривом хряща;
-садна грудної клітини та поперекової ділянки;
-перелом 5-го ребра зліва;
-переломи 8-го та 9-го ребер справа;
-перелом кісток носа;
-забій м`яких тканин правої кисті.
Виявлені на тілі ОСОБА_8 і зазначені в попередньому пункті дійсних «Підсумків» ушкодження виникли внаслідок не менш, ніж 9-ти кратної безпосередньої травмуючої дії твердих тупих предметів з обмеженими, по відношенню до травмованих поверхонь, травмуючими (контактними) поверхнями, із силою, достатньою для виникнення цих ушкоджень, яка може бути трактована як «значна», могли виникнути в терміни та за обставин, що зазначені в фабулі Постанови про призначення дійсної експертизи.
Ушкодження у вигляді саден грудної клітини та попереку, забою м`яких тканин правої кисті, як кожне зокрема, так і всі в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Ушкодження у вигляді обширної глибокої скальпованої рани волосяної частини голови з оголенням тім`яних кісток, струсу головного мозку, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Ушкодження у вигляді переломів 8-го та 9-го ребер справа, 5-го ребра зліва, як кожне зокрема так і всі в сукупності, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Ушкодження у вигляді перелому кісток носа, забійної рани правої вушної раковини, гематоми орбітальної ділянки справа з контузією правого ока, як кожне зокрема, так і всі в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Виявлені на тілі ОСОБА_8 ушкодження виникли одне услід за іншим, за відносно короткий проміжок часу, який може обмежуватися хвилинами чи десятками хвилин.
З огляду на визначені в п.3 характеристики травмуючого агента, внаслідок дії якого виникли ушкодження на тілі ОСОБА_8 , зокрема ушкоджень волосяної частини голови, слід піддати сумніву можливість виникнення цих ушкоджень за умови спричинення ударів кулаками рук та босими ногами.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №799 від 23.04.2024 року ОСОБА_6 на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі легкого когнітивного розладу органічно обумовленого, про що свідчать дані анамнезу, дані матеріалів кримінального провадження, а також виявлені при теперішньому психіатричному обстеженні зміни психіки у вигляді зниження об`єму активної уваги, поверхневості суджень, невисокої інтелектуальної активності. Однак, наявні зміни психіки на даний час носять легко виражений характер, не супроводжуються психотичними розладами, порушенням пам`яті при збереженості критичних можливостей та не позбавляють підекспертного можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, як свідчать матеріали кримінального провадження та дані теперішнього обстеження, підекспертний ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв ознаки психічного розладу у формі легкого когнітивного розладу органічно обумовленого, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до довідки №85 від 31 березня 2024 року, яка видана лікарем КНП «Сторожинецька БЛІЛ» у ОСОБА_6 констатовано стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (0.47%).
Компетентність експертів, обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.
Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вони є логічними і послідовними не містять протиріч і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, вони узгоджуються між собою, відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченим та потерпілим, та доводять факт спричинення ОСОБА_33 тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_8 за встановлених судом обставин.
Разом з тим, згідно обвинувального акту дії ОСОБА_34 кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 115 КК України, закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (замах на умисне вбивство), за кваліфікуючою ознакою: вчинене з особливою жорстокістю.
Оцінивши зібрані в даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що стороною обвинувачення не надано суду належних та достатніх доказів наявності у ОСОБА_6 прямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Згідно ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» (далі Постанова), замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).
Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.
Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.
Згідно із пунктом 22 вказаної Постанови питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2013 року у справі №5-32кс12, згідно якої замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату - це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчинити замаху на їх досягнення.
Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного суду від 30.08.2019 року у справі №140/548/17, від 15.08.2019 року у справі №610/3116/17.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, показань обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 , потерпілий та обвинувачений попередньо були знайомі проживали в одному будинку та між ними були неприязні відносини. Напередодні вчинення злочину, зокрема 30 березня 2024 року, за місцем проживання обвинуваченого та потерпілого, вони разом розпивали спиртні напої, в ході чого між ними виник словесний конфлікт, після чого потерпілий пішов в кімнату та ліг на ліжку відпочивати. Далі ОСОБА_6 взяв в руку кухонний ніж та зайшов кімнати, де лежав потерпілий, при цьому наніс сім ударів в матрац біля голови потерпілого, хоча мав реальну можливість нанести удари по тілу потерпілого, внаслідок чого нанести йому тілесні ушкодження не сумісні з життям. В подальшому, взяв скляну статуетку та кинув в сторону голови потерпілого, після чого також наносив потерпілому тілесні ушкодження дерев`яною скалкою по різним частинам тіла, а також руками. Слід заначити, що тілесні ушкодження завдавались не протягом короткого проміжку часу, вони були завдані по різним частинам тіла потерпілого з певними перервами між їх нанесенням та без певного акцентування зони заподіяння на життево-важливих органах. Після цього обвинувачений розуміючи, що потерпілий ще живий пішов в іншу кімнату та ліг спати.
Такий перебіг подій узгоджується із іншими наявними в матеріалах провадження доказами, а також відеозаписом з телефону обвинуваченого.
Словесні погрози вбивством обвинуваченого в бік потерпілого, з огляду на характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію та спосіб нанесення, в даному випадку не можуть бути достатнім доказом наявності в діях ОСОБА_6 умислу на умисне вбивство.
Слід зазначити, що відповідно до висновків комісійної судово-медичної експертизи №052 31.03.2024 року при проведенні дійсної експертизи на тілі ОСОБА_8 не виявлено ушкоджень, які носили б ознаки небезпеки для життя тобто таких, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Окрім того, своїми показаннями обвинувачений викриває себе, оскільки не заперечує, що між ним і потерпілим в ході розпивання спиртних напоїв виник конфлікт. Вказує, що дійсно взяв до рук ніж наніс декілька ударів біля голови потерпілого, при цьому маючи реальну можливість позбавити життя потерпілого не зробив цього, оскільки не хотів цього. Пояснив, що хотів завдати потерпілому тілесних ушкоджень.
Разом з тим, наносячи удари потерпілому, обвинувачений достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_8 . Водночас, ОСОБА_6 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_6 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.
У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до пункту 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.
Колегія суддів за наявності наданих стороною обвинувачення доказів не може прийти до висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 мав умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_8 .
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що поєднання обставин, обстановки та умов, мети та мотивів діянь ОСОБА_6 , внаслідок яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, виключає кваліфікацію дій ОСОБА_6 як закінчений замах на умисне вбивство, вчинене з особливою жорстокістю за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.115 КК України, та дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до не тяжких злочинів, особу винного, його молодий вік та, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легкий когнітивний розлад органічно обумовлений, має позитивну характеристику за місцем проживання, його майновий стан, позицію потерпілого, який просив не призначити обвинуваченому сувору міру покарання та не позбавляти його волі.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає визнання ним своєї вини та відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння
При цьому суд не враховує, як обтяжуючу обставину вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, оскільки, під час судового розгляду встановлено, що характер відносин між обвинуваченим та потерпілим не підпадають під ознаки сімейних.
Разом з тим, обираючи конкретний вид покарання, колегія суддів також враховує характер та обставини скоєного злочину, його наслідки, які призвели до тривалого розладу здоров`я потерпілого, зокрема втрату ним слуху на одне вухо.
Таким чином, суд приходить до переконливого висновку, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, а досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк.
Призначення вказаного покарання буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особам обвинувачених, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 100, 124, 370, 374-376 КПК України КПК України суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін, а строк відбування покарання обчислювати з 31.03.2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у загальній сумі 38 800 (тринадцять вісім тисяч вісімсот) гривень 06 копійок.
Речові докази по справі:
- кофту чорного кольору із надписом «Enjoy Aereedom», яку упаковано до картонної коробки, скріпленої биркою із пояснювальними записами; футболку білого кольору на якій наявні плями речовини бурого кольору, яку упаковано до паперового конверту; джинсові штани чорного кольору із надписами «New York» на яких наявні плями речовини бурого кольору, які упаковано до картонної коробки, скріпленої биркою із пояснювальними записами; спортивну куртку чорного кольору на якій наявні плями речовини бурого кольору, яку упаковано до картонної коробки, скріпленої биркою із пояснювальними записами знищити;
- сліди рук, що перекопійовано на два відрізки ПЛС, які разом із дактилоскопічними картами ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які запаковані у сейф-пакет експертної служби МВС України №5812166; зіскоб речовини бурого кольору зі стіни, який упаковано до паперового конверту, опломбованого NPU-0188332; ванний аплікатор зі змивом речовини бурого кольору, який опломбовано NPU-0188326; ванний аплікатор зі змивом речовини бурого кольору, який опломбовано NPU-0188327 знищити;
- скасувати арешт накладений ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.08.2024 з мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 8 (1908С3ІG)» із серійним номером НОМЕР_1 , із нашаруванням речовини бурого кольору, який виявлено на ліжку у приміщенні кімнати №2, під умовною позначкою №5, який після проведення судової ком`ютерно-технічної експертизи упаковано до спеціального сейф пакету експертної служби МВС України №5455312 та повернути його ОСОБА_6 ;
- ватний аплікатор із змивом речовини бурого кольору із поверхні мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 8 (1908С3ІG)» із серійним номером НОМЕР_1 , із нашаруванням речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту опломбованого NPU-0188328; статуетку з нашаруванням речовини бурого кольору, яку упаковано в сейф-пакет експертної служби МВС України №3239947; виріз фрагменту тканини із слідами речовини бурого кольору; дерев`яну качалку, з нашаруванням речовини бурого кольору, яку упаковано до спеціального сейф-пакету експертної служби МВС України №1614866; сліди рук, що перекопійовано на два відрізки ПЛС, які упаковано до паперового конверту, опломбованого NPU-0188337; зіскоб речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту та опломбованого NPU-0188332; ніж із дерев`яним руків`ям із нашаруванням речовини бурого кольору, який упаковано у паперовий конверт, опломбований NPU-0188331; ванний аплікатор зі змивом речовини бурого кольору, який опломбовано NPU-0188326; ванний аплікатор зі змивом речовини бурого кольору, який опломбовано NPU-0188327; рушник синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту, опломбованого NPU-0188329; дерев`яну качалку з нашаруванням речовини бурого кольору, яку упаковано у паперовий конверт, опломбований NPU-0188330; статуетку з нашаруванням речовини бурого кольору, яку упаковано до картонної коробки, скріпленої биркою із пояснювальними записами; виріз фрагменту тканини із слідами речовини бурого кольору, із білої наволочки подушки, виявленої на ліжку у приміщенні кімнати №3, який упаковано до паперового конверту знищити;
- медичні карти стаціонарного хворого за результатами проходження лікування потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Сторожинецька БЛІЛ» (медична карта стаціонарного хворого №2727/538) та ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» (медична карта стаціонарного хворого№6375/188) повернути в медичні заклади;
- дактилоскопічну карту ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку упаковано до паперового конверту знищити.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДІ: