Справа № 461/7044/24
Провадження № 1-кс/461/7908/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання в.о. директора ДП «ДГ «Миклашів» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

в.о. директора ДП «ДГ «Миклашів» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 11.09.2024 року у справі №461/7160/24 про накладення арешту в частині накладення арешту на урожай соняшника загальною масою (вагою) 67 180 кг., який було вилучено під час проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером: :06:000:0037, яка розташована за адресою: Львівська обл., с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, та перебуває у власності Підберізцівської сільської ради Львівського р-н, Львівської обл. ().

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 11.09.2024 року у справі №461/7160/24 (Провадження № 1-кс/461/5331/24) задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт:

*на земельну ділянку за кадастровим номером :06:000:0037, площею 18,7 га, яка розташована за адресою: Львівська обл., с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, та перебуває у власності Підберізщвської сільської ради Львівського р-н, Львівської обл. () - РНОНМ: 236.

*на урожай соняшника загальною масою (вагою) 67 180 кг., який було вилучено під час проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером: :06:000:0037, яка розташована за адресою: Львівська обл., с, Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, та перебуває у власності Підберізцівської сільської ради Львівського р-н, Львівської обл. ().

Заявник вважає, що вказаний захід забезпечення в частині накладення арешту на урожай накладено необгрунтовано, з порушенням вимог КПК України, а тому на даний час у застосуванні цього заходу відсутня потреба, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового скасування арешту майна в частині накладення арешту на урожай.

Зазначає, що в клопотанні слідчого не вказано, які конкретно ознаки речових доказів, передбачені ст. 98 КПК України, наявні в урожаю. Саме лише покликання на те, що такий урожай є речовими доказами не робить їх такими, оскільки відсутні будь-які дані (докази), які б вказували, що такі набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, слідчим не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що урожай було зібрано або він вирощувався саме на земельній ділянці за кадастровим номером :06:000:0037, адже слідством було виявлено зібране зерно поблизу вказаної земельної ділянки, проте не зазначено де саме, в межах земельної ділянки чи на суміжній ділянці, де також відбувалось зібрання урожаю.

Вказує, що на даний час жодній посадовій особі не повідомлено про підозру, а тому очевидним є те, що урожай не може бути набутий кримінально протиправним шляхом чи зберегти на собі сліди або відомості вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вважає, що вказане майно не є речовими доказами у відповідності до ст. 98 КПК України, а тому відсутні підстави для накладення арешту.

Стверджує, що подальше перебування урожаю в арешті та тривале утримання його як речового доказу в межах кримінального провадження може призвести до його псування, а також вже негативно впливає на господарську діяльність ДП "ДГ "Миклашів", як власника цього майна.

Представники заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання заперечив. Вказав, що досудове розслідування триває, а відтак продовжує існувати необхідність у арешті майна, з метою збереження речових доказів.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000824 від 13.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи державних установ, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, в період часу 2023-2024 років на території Львівської області, незаконно використовують землі державної форми власності, чим спричиняють тяжкі наслідки.

Вказані матеріали кримінального провадження зареєстровані на підставі інформації отриманої від УСР у Львівській області ДСР НП України, з якої вбачається, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні ДП «ДГ «Миклашів» ІСГ Карпатського регіону НААН України та ДП «ДГ «Грусятичі» ІСГ Карпатського регіону НААН України, передані у оренду ТзОВ «Дружба Агро-ІФ» (), та вказані посадові особи, вирощують на частині земельних ділянок які не передбачаються договірними відносинами урожай, та створюють необліковані залишки сільськогосподарської продукції, яку в подальшому без оформлення відповідної документації реалізовують за готівку, а саме:

- земельні ділянки з кадастровими номерами: :08:000:0303, :03:000:0002, :07:000:028, які перебували у постійному користуванні ДП «ДГ «Миклашів» ІСГ Карпатського регіону НААН України, які 12 липня 2024 року передані у постійне користування ДП «Фонд Аграрних Інвестицій» ();

- земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:000:0001, :06:000:0002, :07:000:0002, які перебувають у постійному користуванні ДП «ДГ «Оброшине» ІСГ Карпатського регіону НААН України.

Під час проведення оглядів, земельних ділянок із кадастровими номерами :08:000:0303, :03:000:0002, встановлено, що ТзОВ «Дружба Агро-ІФ» (), здійснило посів соняшника на земельній ділянці із кадастровим :06:000:0037, площею 18,7 га., яка розташована за адресою: Львівська область, с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, та перебуває у власності Підберізцівської сільської ради, Львівського району, Львівської області (). Окрім цього встановлено, що між ТзОВ «Дружба Агро-ІФ» та Підберізцівською сільською радою будь-які договірні відносини на здійснення посіву чи зібрання урожаю соняшника відсутні, що свідчить про те, що ТзОВ «Дружба Агро-ІФ», самовільно провели засіяння вказаної земельної ділянки.

Вище вказані факти посіву на них сільськогосподарських культур підтверджується результатом проведення ортофотопланової зйомки полів та складеного топографічного плану (карти полів) на яких вказані фактичні площі посіву сільськогосподарської продукції та площі самовільно захоплених земельних ділянок.

Після виявлення вказаного факту, отримано ухвалу слідчого судді Галицького районного суду міста Львова, про надання дозволу на проведення огляду земельної ділянки із кадастровим :06:000:0037, площею 18,7 га., яка розташована за адресою: Львівська область, с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, та перебуває у власності Підберізцівської сільської ради, Львівського району, Львівської області ().

05 вересня 2024-06 вересня 2024 року проведено огляд вказаної земельної ділянки, під час проведення якого, встановлено, що на вказаній ділянці виявлено посіви соняшника, зібрання якого здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба Агро-ІФ», без будь-яких договірних відносин із Підберізцівською сільською радою, які б надавали їм право посіву чи зібрання соняшника. Також виявлено техніку яка здійснювала молотіння урожаю соняшника, окрім цього поблизу вказаної ділянки на польовій дорозі виявлено тягачі із напівпричепами на яких здійснювалось навантаження урожаєм соняшника.

Після проведення навантаження транспортних засобів урожаєм соняшника, дані ТЗ скеровувались до ДП ДГ «Грусятичі» Карпатського регіону НААН України за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Грусятичі, вул. Заповідна, 53, для проведення зважування на вагах, та визначення фактичної ваги вантажу соняшника, який було зібрано на земельній ділянці з кадастровим номером: :06:000:0037, яка розташована за адресою: Львівська область, с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, під час молотіння.

Після проведення зважування встановлено загальну масу (вагу) соняшника, який був зібраний Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба Агро-ІФ» із земельної ділянки з кадастровим номером: :06:000:0037, яка розташована за адресою: Львівська область, с. Підберізці, вул. Т.Шевченка, 25, яка становить 67 180 кг.

Урожай соняшника, який зібраний із вказаної ділянки загальною масою (вагою) 67 180 кг., під час проведення огляду було вилучено, передано на відповідальне зберігання та поміщено на складські приміщення за адресою: Львівська область, Жидачівський район, смт. Гніздичів, вул. Долуди, 114.

7 вересня 2024 року постановою старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , урожай соняшника загальною масою (вагою) 67 180 кг, який був вилучений під час проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером: :06:000:0037, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером: :06:000:0037, яка розташована за адресою: Львівська область, с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, визнано речовим доказом.

7 вересня 2024 року старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

11 вересня 2024 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова клопотання слідчого про накладення арешту на майно було задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим :06:000:0037, площею 18,7 га., яка розташована за адресою: Львівська область, с. Підберізці, вул. Т.Шевченка, 25, та перебуває у власності Підберізцівської сільської ради, Львівського району, Львівської області () РНОНМ: 236. Накладено арешт на урожай соняшника загальною масою (вагою) 67 180 кг., який був вилучений під час проведення огляду земельної ділянки з кадастровим номером: :06:000:0037, яка розташована за адресою: Львівська область, с. Підберізці, вул. Т. Шевченка, 25, та належить Підберізцівській сільській раді, Львівського району, Львівської області ().

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Покликання заявника, що урожай було зібрано на іншій земельні ділянці (кадастровим №:08:000:0303), слідчий суддя розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не підтверджені доказами.

Твердження заявника, що урожай соняшника має короткий термін придатності та потребує особливих умов зберігання, у випадку порушення умов зберігання урожай буде не придатний для подальшого використання, не заслуговують на увагу слідчого судді.

Пунктом 1 ч. 6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню - повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Як встановлено з матеріалів спарив та клопотання, урожай соняшника який зібраний із ділянки з кадастровим номером: :06:000:0037, загальною масою (вагою) 67 180 кг., передано на відповідальне зберігання В.о. директора ДП ДГ «Маклашів» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 та поміщено на складські приміщення за адресою: Львівська область, Жидачівський район, смт. Гніздичів, вул. Долуди, 114.

Твердження заявника, що накладений арешт є неправомірним втручанням у право власності власника майна не знайшло свого підтвердження в ході розгляду клопотання, оскільки при накладенні такого враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав власника майна. Окрім того, накладення арешту на майно не припиняє права власності особи та інших майнових прав, а лише тимчасово обмежує їх.

Як встановлено слідчим суддею, арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, так як на такому можуть знаходитись докази, що містять відомості про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вищевказане майно було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті майна.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для позбавлення права користування, відчуження та розпорядження зазначеного вище майна, зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання наявні. Беручи до уваги надані докази, вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту майна, а тому у задоволенні клопотання в.о. директора ДП «ДГ «Миклашів» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання в.о. директора ДП «ДГ «Миклашів» ІСГ Карпатського регіону НААН України ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 03 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6