єдиний унікальний номер справи 531/1603/24
номер провадження 1-кп/531/137/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000255 від 10 квітня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зачепилівка, Новосанжарського р-ну, Полтавської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, військовозобов`язаний, в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2024 року, близько 21.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з дозволу останнього, помітив в кухонній кімнаті житлового будинку мобільний телефон марки «ТЕСNO» в корпусі синьо-чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на його таємне викрадення.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що господар заснув та його ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисних мотивів, діючи в умовах воєнного стану, з кухонної кімнати житлового будинку викрав мобільний телефон марки «ТЕСNO», в корпусі синьо-чорного кольору, вартістю 2639,00 грн., помістивши до кишені своїх брюк та покинув домогосподарство.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме подарував його своїй сестрі ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 07 квітня 2024 року, близько 20:00 год., прийшов на територію господарства свого знайомого ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та зрозумівши, що господаря немає вдома, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із приміщення літньої кухні, розташованої на території вказаного господарства.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом витягування запірного засову, відчинив вхідні двері приміщення літньої кухні та проник до середини де, користуючись відсутністю господаря та тим, що його ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, здійснив крадіжку електроблендера марки «Vitek» в корпусі білого кольору вартістю - 289,00 грн., електрочайника марки «Maestro» в корпусі блакитного кольору вартістю - 298,00 грн. та електричної перукарської машинки марки «Moser» в корпусі чорного кольору вартістю - 977,00 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме: електроблендер марки «Vitek» в корпусі білого кольору та електрочайник марки «Maestro» в корпусі блакитного кольору продав своїй знайомій ОСОБА_9 , та електричну перукарську машинку марки «Moser» в корпусі чорного кольору переніс на територію власного домогосподарства де зберігав її до моменту вилучення працівниками поліції, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1564,00 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року змінено вартість викраденого майна, яка необхідна для визначення правопорушення як кримінально караного, а розмір викраденого майна, який ставиться обвинуваченому у провину наразі не утворює складу злочину за ч.4 ст. 185 КК України, тому просить провадження закрити.

Обвинувачений не заперечував щодо задоволення заявленого клопотання, вказавши що наявні всі підстави для закриття провадження за ч.4 ст. 185 КК України відповідно до закону.

Від потерпілих надано клопотання про проведення розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила наступний висновок у Постанові від 07 жовтня 2024 року щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки «Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.»

Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Внесені зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому що скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 р. становив 2920 грн., податкова соціальна пільга становила 0,5 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становив 1460 грн. на 2024р., а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) складає 2920 грн.

Отже, на час вчинення , ОСОБА_4 , інкримінованих дій - 2024 рік, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 2920 грн. З досліджених матеріалів даного судового провадження встановлено, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 , майна по епізоду від 20 березня 2024 становила року 2639,00 грн., а по епізоду від 07 квітня 2024 року 1564,00 грн.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що з 09.08.2024 року втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке ставиться у провину ОСОБА_4 , а останній не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 284, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження 0000255 від 10 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України -електроблендер марки «Vitek» в корпусі білого кольору, електрочайник марки «Maestro» в корпусі блакитного кольору, електрична перукарська машинка марки «Moser» в корпусі чорного кольору, які передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , вважати повернутими. Мобільний телефон марки «TECNO», в корпусі синьо-чорного кольору, який поміщено на зберігання до кімнати речових доказів ВП № З, повернути власнику.

Копію даної ухвали направити до Відділу поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного правління Національної поліції в Полтавській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1