УХВАЛА

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 648/2904/18

провадження № 51-521ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_1 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року щодо останньої,

встановив:

Захисник ОСОБА_5. звернувся до суду із касаційною скаргою на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року щодо засудженої ОСОБА_1 , у змісті якої міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження цих судових рішень.

Клопотання про поновлення процесуального строку мотивоване тим, що у судовому засіданні, яке відбулось 15 лютого 2022 року, сторона захисту присутня не була, вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду до 04 грудня 2024 року не отримувала. Захисник посилається на те, що 24 лютого 2022 року внаслідок повномасштабного вторгнення збройних формувань російської федерації в м. Херсоні розпочались бойові дії, а саме місто до 11 листопада 2022 року знаходилось під окупацією, що позбавило сторону захисту можливості отримати рішення апеляційного суду та оскаржити його в межах визначеного законом тримісячного строку. 04 грудня 2024 року, під час перебування засудженої в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», їй було повідомлено про надходження 03 грудня 2024 року на адресу цієї установи копій вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року, після чого 05 грудня 2024 року копії цих судових рішень були вручені захиснику ОСОБА_5.

Указані причини пропуску строку на оскарження вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року захисник вважає поважними та такими, що дають підстави для його поновлення за вказаним клопотанням.

Дослідивши доводи клопотання захисника про поновлення процесуального строку, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у його задоволенні необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, наділеній правом касаційного оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, який є достатньо тривалим для прийняття учасником провадження виваженого і обґрунтованого рішення щодо звернення із касаційною скаргою та її написання, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється.

Правило обчислення строку на касаційне оскарження судових рішень з дня вручення копії судового рішення суду апеляційної інстанції застосовується по відношенню до засудженого й виключно в тому випадку, коли в день проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції засуджений перебував під вартою, що випливає з буквального тлумачення положень ч. 2 ст. 426 КПК.

Оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена 15 лютого 2022 року. З її змісту вбачається, що захисника ОСОБА_5. було належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до початку апеляційного розгляду від захисника до суду апеляційної інстанції не надходило, в судове засідання, призначене на 15 лютого 2022 року, захисник ОСОБА_5. не з`явився, про причини неявки завчасно апеляційний суд не повідомив.

Висновок апеляційного суду про те, що захисник ОСОБА_5. був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в касаційній скарзі під сумнів не ставиться, отже для нього останнім днем строку на подання касаційної скарги, враховуючи приписи ч. 2 ст. 426 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст. 115 цього Кодексу, є 16 травня 2022 року.

Із касаційною скаргою захисник звернувся 05 березня 2024 року, тобто через 2 роки й майже 10 місяців з моменту спливу тримісячного строку на касаційне оскарження вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року.

За частиною 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. При тому, що ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, це можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску.

Суд враховує, що в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, п. 41), Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

За усталеною практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом. При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

При вирішенні питання про поновлення процесуального строку Суд виходить із того, що тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень, а особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб належно реалізувати своє право.

Посилання захисника на початок бойових дій в м. Херсоні та його окупацію до 11 листопада 2022 року як на обставини, які перешкодили стороні захисту отримати копію оскарженої ухвали апеляційного суду та оскаржити її у встановлений законом строк, колегія суддів не сприймає як обґрунтовані підстави для поновлення процесуального строку, оскільки захисник до Верховного Суду звернувся лише 05 березня 2024 року, тобто через 2 роки і 4 місяці від зазначених ним подій, й у клопотанні про поновлення такого строку не йдеться про ті обставини, які перешкодили захиснику отримати копію оскаржених судових рішень чи іншим чином реалізувати своє право на їх касаційне оскарження якнайшвидше після закінчення цих подій.

Натомість посилання захисника на факт отримання ним копій оскаржених судових рішень 05 грудня 2024 року в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» як на обставини, які свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку, є необґрунтованим, оскільки кримінальний процесуальний закон не пов`язує початок відрахування строку, визначеного ч. 2 ст. 426 КПК, для захисника з моменту отримання ним копії ухвали апеляційного суду.

Інших доводів, які би свідчили про наявність поважних причин, які перешкодили вчасно звернутися з касаційною скаргою, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить, а тому задоволенню не підлягає.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути захиснику ОСОБА_5., оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_5 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2020 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року щодо засудженої ОСОБА_1 .

Касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4