ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2025 р. Справа № 596/1840/24

Провадження № 1-кп/596/75/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_2

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин, кримінальне провадження №0000120, внесене в ЄРДР від 20 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оленівка, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченого ОСОБА_1 постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 квітня 2024 року у справі № 596/681/24, яка набрала законної сили, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід Держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Незважаючи на зазначену постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 квітня 2024 року, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений, оскільки був присутній в судовому засіданні та отримав її копію, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, 18.10.2024, близько 19:22 години, ОСОБА_1 на автомобілі марки «Opel» моделі «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по одній з вулиць населеного пункту Товсте, Чортківського району Тернопільської області, де був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 3 (м. Гусятин) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху.

Вказаними діями ОСОБА_1 умисно не виконав постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 квітня 2024 року у справі № 596/681/24, що набрала законної сили, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення. Вважав недоцільним досліджувати письмові докази, допитувати свідків в кримінальному провадженні. Підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, що постановою суду від 25 квітня 2024 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 17 000 гривень штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Йому було про це відомо, оскільки був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи та отримав копію судового рішення. Однак, 18 жовтня 2024 року в вечірній час, будучи позбавленим права керування, він сів за руль транспортного засобу Опель Вектра і був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР в с.Товсте. Шкодує про вчинене, зрозумів, що не мав права керувати транспортним засобом. Накладений на нього штраф поки що не сплатив, офіційно ніде не працює.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особи ОСОБА_1 матеріалів.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 на підставі належних, достатніх даних (доказів) у справі, дії якого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.382 КК України за ознакою умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_1 покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради не перебуває, його молодий вік, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції статті обвинувачення за ч.1 ст. 382 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Враховуючи позицію сторони обвинувачення, а також особу винного, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. При цьому суд враховує і відношення обвинуваченого до вчиненого, оцінки негативно своїх дій.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази після вступу вироку в законну силу: флеш-носій марки «Kingston» micro SD об`ємом 64GB із №2331ЕМРТ003992541 та відеозаписами за 18.10.2024 року, який упаковано в паперовий конверт «Національна поліція України Головне слідче управління» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_2