КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/876/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1509/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргамизахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2025, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 26.01.2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, терміном на 60 діб, а саме до 14.03.2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та підозрювана ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та змінити запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , зазначає, що прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею не взято до уваги, те що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, матір інваліда першої групи, яка потребує стороннього догляду і за якою доглядала ОСОБА_7 до затримання на офіційній основі.

Апелянт вважає, що подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою є недоцільним, застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, повною мірою забезпечить її належну процесуальну поведінку та забезпечить догляд за її матір`ю.

Підозрювана ОСОБА_7 , на обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги зазначає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з порушенням норм КПК України. Повідомлена підозра є необґрунтованою та не підтверджена доказами. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують існування ризиків за ст. 177 КПК України.

Апелянт також вказує на те, що слідчим суддею порушено норми діючого КПК України в частині відмови у задоволенні заяви її захисника в порядку ст. 206 КПК України.

Також апелянт звертає увагу на те, що вона раніше не судима, має на утриманні матір похилого віку, якій 85 років, тітку, якій 90 років, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи захисника та підозрюваної щодо обставин викладених в апеляційних скаргах, які вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просили про їх задоволення, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 26.01.2023 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 КК України, за підозрою ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частинами другою, третьою статті 307 КК України.

17.07.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України.

Цього ж дня, підозрювану ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому пунктом шостим частини першої статті 615 Кримінального процесуального кодексу України.

19.07.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_23 щодо підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14.09.2024 включно, без визначення розміру застави.

11.12.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_24 щодо підозрюваної ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 17.01.2025, без визначення розміру застави.

07.01.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до 17 червня 2025 року, включно.

10.01.2025 старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додерженням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.01.2025 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, терміном на 60 діб, а саме до 14.03.2025 року (включно), без визначення розміру застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Продовжуючи підозрюваній ОСОБА_7 строк тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження свідчать, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 17.07.2024 року відповідає вимогам статті 277 КПК України, за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування в кримінальному провадженні доказами, зокрема, а саме: - протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 274 КПК України щодо ОСОБА_14 під час якої 26.10.2023 відібрано зразок речовини, яка знаходилася у згортку, залишеному останнім на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, 59/56;висновком експерта №СЕ-19/121-23/27319-НЗПРАП від 12.12.2023 відповідно до якого зразки речовин, вилучені 26.10.2023, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,0519 г.;протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, 59/56, де зафіксовано як 27.10.2023 ОСОБА_7 на відкритій ділянці місцевості піднімає пакунок з психотропною речовиною (попередньо залишений ОСОБА_14 );протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 263 КПК України щодо ОСОБА_7 за 04.01.2024-01.02.2024 в ході якої зафіксовано розмови останньої щодо незаконного збуту наркотиків; протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 269 КПК України щодо ОСОБА_7 за 09.01.2024 в ході якої зафіксовано як остання залишає пакунки на відкритих ділянках місцевості неподалік адреси: місто Харків, вулиця Дружби Народів, 246 та 246-А; протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 274 КПК України щодо ОСОБА_7 під час якої 09.01.2024 відібрано зразок речовини, який знаходився у згортку, залишеному останнім на відкритій ділянці місцевості неподалік адреси: місто Харків, вулиця Дружби Народів, 246-А;висновком експерта №СЕ-19/111-24/13938-НЗПРАП від 26.03.2024, відповідно до якого зразки речовини, вилучені 09.01.2024 містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,017 г;протоколом за результатами проведення НСРД, передбаченої ст. 274 КПК України щодо ОСОБА_7 під час якої 09.01.2024 відібрано зразок речовини, який знаходився у згортку, залишеному останнім на відкритій ділянці місцевості неподалік адреси: місто Харків, вулиця Дружби Народів, 246;висновком експерта №СЕ-19/111-24/13936-НЗПРАП від 26.03.2024, відповідно до якого зразки речовини, вилучені 09.01.2024 містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,012 г.; іншими матеріалами у своїй сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 із інкримінованим їй кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що її причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

Крім того, слідчим суддею всупереч доводам апеляційних скарг, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від слідства, слідчого судді та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановленняобставин кримінального правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопрушення, у якому підозрюється.

Викладені обставини враховано, як достатньо вірогідні дії підозрюваної, оскільки ОСОБА_7 чітко розуміє та усвідомлює категорію інкримінованого їй кримінального правопорушення, його тяжкість та покарання у разі визнання її винною.

В даній конкретній ситуації тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винною, свідчить про неможливість застосування до неї менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Твердження підозрюваної, про те, що слідчим суддею порушено норми діючого КПК України в частині відмови у задоволенні заяви її захисника в порядку ст. 206 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Відповідно до оскаржуваної ухвали та матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до яких, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Можливість слідчого судді не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом слідчого судді, а не його обов`язком. Відтак, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід (Рішення КСУ від 19 червня 2024 року № 7-р(II)/2024).

При цьому, відомостей про наявність інших обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, на підставі яких слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, матеріали клопотання та додані до нього матеріали не містять, та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено.

За таких обставин, продовжуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя без законних на те підстав не обґрунтував неможливість визначити розмір застави, чим допустив істотне порушення вимог Кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

З урахуванням наведеного, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, майновий стан підозрюваної, дані про її особу, яка має міцні соціальні зв`язки, раніше не судима, має на утриманні матір похилого віку, якій 85 років, тітку, якій 90 років, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у розмірів 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.

На переконання колегії суддів, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної. Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, та продовжити щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 гривень, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційні скаргизахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_7 , -задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 26.01.2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 березня 2025 року, включно.

Одночасно визначити підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 1 514 000 гривень, що дорівнює 500 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN - UA1082186, призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі №759/876/25 в Київському апеляційному суді.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрювану ОСОБА_7 , покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не відлучатися з м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження, із іншими підозрюваними та свідками, поза межами процесуальний дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії, покладених обов`язків визначити до 14 березня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрювана перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрювана перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрювана ОСОБА_7 , вважається такою до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4