Провадження №1-кп/447/133/25
Справа №447/154/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутнності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000002 від 07.01.2025 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Розвадів, Стрийського району Львівської області, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, крайній раз вироком Миколаївського раонного суду Львівської області від 07.02.2024 за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 ( вісімдесяти) годин громадських робіт, яке він не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 будучи засудженим вироком Миколаївським районним судом Львівської області від 07.02.2024 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт та згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/1662/18, яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 25.10.2018.

Так, ОСОБА_3 достовірно знаючи про вищевказане рішення, а також усвідомлюючи про обов`язок сплати аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів у період з 01.01.2024 по 31.10.2024, яке проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, у вказаний період на лікуванні та на обліку в центрі зайнятості не перебував, не звертався за допомогою з приводу працевлаштування, будь-які кошти, які отримував за цей період, витрачав на власні потреби, не допомагав матеріально в утриманні дитини при відсутності обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати аліментів.

Окрім цього, ОСОБА_3 у період з 01.01.2024 по 31.10.2024 маючи доходи, оскільки, не будучи офіційно працевлаштованим, працював та отримував грошові кошти, які витратив на власні потреби, матеріально дитині ОСОБА_5 не допомагав, її матеріальним становищем не цікавився, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.01.2024 по 31.10.2024 в сумі 15980,00 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці, загальна сума якої за період з 25.10.2018 по 31.12.2024 складає 75580 гривень 13 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи раніше судимим за кримінальне правопорушення передбачене цією статтею - злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України..

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування подав заяву, написану в присутності захисника ОСОБА_6 , у якій вказав, що беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 у вищевказаній заяві засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості ОСОБА_3 підтверджено його згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 під час досудового розслідування подала заяву, у якій вказала, що згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Враховуючи наведені норми та враховуючи, що в заяві обвинуваченого зазначено про визнання винуватості та усвідомлення того, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, приймаючи до уваги те, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини , суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 164 КК України .

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує, що кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому досудовим розслідуванням не встановлено.

Судом встановлено, що вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 07.02.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у виді у виді 80 ( вісімдесяти) годин громадських робіт, яке він не відбув.

Згідно з ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, після постановлення вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 07.02.2024, то до нього слід застосувати норму ст.71 КК України, а саме до покарання, призначеного за новим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Враховуючи вищенаведене, а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, раніше судомого, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.164 КК України з врахуванням положень ст.71 КК України у виді громадських робіт, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.373,374,376,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді 180 ( сто вісімдесят) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 07.02.2024 та призначити йому остаточне покарання у виді 200 ( двісті ) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1