Справа № 149/3824/24
Провадження №1-кп/149/199/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

12.12.2024 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпіого - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000244 від 29.05.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Митник, Хмільницького району, Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм в Хмільницькій МБК, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.07.2024 року вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2024 близько 17-ї години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи, відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.05.2024, у стані алкогольного сп`яніння в концентрації 1,41 проміле, керуючи технічно справним автомобілем «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Р31 зі сторони населеного пункту м. Хмільник в напрямку населеного пункту с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області у правій смузі руху, поблизу населеного пункту с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, та в момент об`єктивної появи в полі його зору автомобіля ВАЗ 21430-20, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався тією ж смугою руху у попутному напрямку, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із задньою частиною вказаного автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир у автомобілі «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ОСОБА_5 , яка знаходилася на задньому пасажирському сидінні отримала тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 24.11.2024 № 85 ОСОБА_5 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої плечової кістки, який належить до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий що спричинив тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більш як 21 день).

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 07.08.2024 № СЕ-19/102-24/11710-ІТ у деталях та вузлах рульового керування, робочої гальмівної системи автомобіля ВАЗ 21430-20, державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного транспортного засобу не виявлено.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 07.08.2024 № СЕ-19/102-24/11717-ІТ у деталях та вузлах рульового керування, робочої гальмівної системи автомобіля «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного транспортного засобу не виявлено.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 19.06.2024 № СЕ-19/102-24/11706-ІТ, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Водій автомобіля «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , вбачаються невідповідності вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з наслідками події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно якого «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками отриманням ОСОБА_5 тілесного ушкодження у вигляді перелому правої плечової кістки, який належить до ушкоджень середньої тяжкості.

11.12.2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності законного представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Водночас ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між потерпілою та обвинуваченим досягнуто згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286-1 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, із застосуванням ст. 69 КК України як до основного так і до додаткового покарання, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 цього Кодексу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України і зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просить призначити обвинуваченому покарання відповідно до укладеної угоди. Претензій будь якого характеру до обвинуваченого немає, завдана внаслдок кримінального правопорушення їй шкода, повністю відшкодована.

Адвокат ОСОБА_6 підтримує позицію потерпілої ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що вказана угода про примирення може бути затеврджена судом.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Водночас судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 69 КК України.

Так, згідно із ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, зокрема, викладені в постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №606/1059/22.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позицію потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченого, цивільний позов не подавала і завдана їй шкода повністю відшкодована, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, за можливе застосувати як до основного так і до додаткового покарання ст. 69 КК України та призначити покарання у виді штрафу, в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.

Такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст.100, ст.174 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів та скасувати накладений на них арешт.

Згідно із статтями 118, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, пов`язані із залученням експертів у справі.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу судом не вбачається.

Керуючись ст. 100, 124, 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 11.12.2024 року у присутності представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ..

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання із застосуванням як до основного так і до додаткового покарання ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) тисячі гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судових інженеро-технічних експертиз : № СЕ-19/102-24/11710-ІТ від 07.08.2024 вартістю 1893,60 грн., СЕ-19/102-24/11717-ІТ від 07.08.2024 вартістю 1893,60 грн., СЕ-19/102-24/11706-ІТ від 19.06.2024 вартістю 1893,60 грн., в загальні сумі 5 679, 60 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.05.2024 року - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Ford Focus C-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути власнику - ОСОБА_4 ; автомобіль марки ВАЗ 21430-20, державний номерний знак НОМЕР_2 - повернути власнику - ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокуроу та обвинуваченому. Головуючий ОСОБА_8