Єдиний унікальний номер 722/347/25
Номер провадження 1-в/722/90/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в клопотання в.о. начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства України щодо внесених змін згідно Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м.Орджонікідзе, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-професійною освітою, неодруженого, непрацюючого,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, у якому, посилаючись на вимоги Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, що набрав чинності 09.08.2024 року, а також на положення ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, просив привести у відповідність із законодавством України вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року та вирок Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.12.2020 року за якими ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Представник виправної колонії та засуджений в судове засідання не з`явилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 року ОСОБА_4 замінено призначене вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на покарання у вигляді громадських робіт строком 50 годин.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України і призначено покарання

-за ч. ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією усього належного йому майна,

-за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 та ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у виді 50 годин громадських робіт із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт ( п. 1) г) ч. 1 ст. 72 КК України), і остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років 6 днів із конфіскацією усього належного йому майна.

Вироком Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.12.2020 року ОСОБА_4 визнано за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставіст.71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за попереднім вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року, та остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 07.01.2021 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Неоподаткований мінімум доходів громадян це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Як вбачається із мотивувальної частини вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), яке мало місце 22.01.2016 року на суму 300 грн 00 коп.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2016 року складав 689,00 грн. (1378,00 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2016 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 689,00 грн. х 2 = 1378,00 грн.

Ураховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вартістю до 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_4 діяння, яке мало місце 22.01.2016 року на суму 300 грн. 00 коп., кваліфікувалися б за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за ч.1 ст.190 КК України, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Відтак, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.12.2020 року за ст.391 КК України, ч.1 ст.71 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст.5,ч. 2 ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м.Орджонікідзе, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-професійною освітою, неодруженого, непрацюючого, від подальшого відбування покарання за ч.1 ст.190 КК України, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м.Орджонікідзе, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-професійною освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженим за вироком Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.12.2020 року за ст.391 КК України, ч.1 ст.71 КК України на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1