Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/27/25
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2025 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 грудня 2024 року щодо відмови у задоволенні скарги на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000146,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 13.12.2024 відмовлено у задоволенні скарги захисника, поданої на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000146.

Зазначене рішення мотивоване: (1) проведенням у кримінальному провадженні №0000146 розслідування обставин одержання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення дій щодо передачі вугільно видобувного обладнання від Державного підприємства /далі - ДП/ «Селидіввугілля» до ДП «Волиньвугілля», засновником та органом управління яких є Міністерство енергетики України; (2) підтвердженням матеріалами досудового розслідування можливої причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину за тих обставин, що викладені у повідомленні про підозру, на рівні стандарту переконання «наявності достатніх доказів для підозри»; (3) наданням змістом повідомлення про підозру зрозумілого та чіткого уявлення про конкретні діяння, що інкримінуються підозрюваному.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру від 11.08.2024 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України /далі - КК/.

Апеляційна скарга мотивована таким: (1) строк на апеляційне оскарження пропущено внаслідок неможливості до моменту отримання повного тексту судового рішення підготувати обґрунтовану та мотивовану апеляційну скаргу; (2) для слідчого судді на стадії досудового слідства наявний факт встановлення органом досудового розслідування нібито доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК, що прямо суперечить вимогам ст. 62 Конституції України та ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини; (3) слідчий суддя не надав належної оцінки документам, які були долучені захисником; (4) якість повідомленої підозри ОСОБА_7 низька та наявні суперечності між доказами, якими цю підозру обґрунтовано; (5) в додатках до повідомлення містяться виключно покази заявника та одного свідка, які є зацікавленими особами у даному кримінальному провадженні; (6) матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів стосовно того, що ОСОБА_9 як заступник Міністра енергетики України був наділений такими організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, які б дозволяли йому впливати на можливість передачі від одного підприємства іншому на зберігання з подальшим використанням вугільно-видобувного обладнання.

В судовому засіданні захисник і підозрюваний просили поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу з мотивів, наведених у ній.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, так як підстави для скасування відсутні. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження не заперечував.

В апеляційній скарзі захисник просить визнати поважною причину пропуску строку на подання апеляційної скарги, оскільки через відсутність повного тексту оскаржуваного рішення сторона захисту була позбавлена можливості своєчасно подати належним чином аргументовану апеляційну скаргу.

У ході оцінки зазначеного доводу представника встановлено, що апеляційну скаргу подано 23.12.2024 із пропуском строку на апеляційне оскарження (т. 3 а. с. 32-42). Адже слідчий суддя постановив та оголосив резолютивну частину оскаржуваної ухвали 13.12.2024 за участі підозрюваного та його захисника ОСОБА_6 (т. 3 а. с. 4-8), тому перебіг строку на апеляційне оскарження відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 та ч. 5 ст. 115 КПК для сторони захисту розпочався з наступного дня (14.12.2024) та завершився 18.12.2024 (останній день на подачу).

Однак, враховуючи ч. 1 ст. 117 КПК і позицію, висловлену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 (справа №461/1434/18, провадження №51-6470кмо18), а також те, що захисник оскаржує рішення, зокрема, в частині підстав відмови у задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , тобто до проголошення 17.12.2024 (т. 3 а. с. 9-18) й отримання повного тексту цієї ухвали 18.12.2024 (т. 3 а. с. 19, 24-25) сторона захисту не знала мотивів оскаржуваного рішення, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважної причини. Із огляду на це він підлягає поновленню.

За наслідками апеляційного перегляду встановлено, що слідчий суддя дійшов правильних висновків щодо наявності у цьому провадженні достатніх доказів наявності ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_7 .

Під час надання оцінки висновкам слідчого судді суд апеляційної інстанції виходить із того, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, зокрема, у випадку, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК).

11.08.2024 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000146 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК, а саме в пособництві в одержанні заступником Міністра енергетики України за попередньою змовою з виконувачем обов`язків Генерального директора ДП «Селидіввугілля» та ще однією особою неправомірної вигоди в загальній сумі 300 000 доларів /далі - дол./ США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 10.08.2024 становить 12 297 000 грн, та відповідно до п. 1 примітки до ст. 368 КК є особливо великим розміром (т. 1 а. с. 8-10).

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується доказами, у відповідності до яких:

(1) у лютому 2024 радник Генерального директора Державного підприємтсва /далі - ДП/ «Волиньвугілля» ОСОБА_10 ініціював перед Міністерством енергетики України питання щодо можливості передачі вугільно-видобувного обладнання, яке використовується на державних шахтах на території східних областей України, до ДП «Волиньвугілля» з метою його збереження та забезпечення можливості використання для збільшення об`ємів видобування вугілля на шахтах, які знаходяться на території західних областей України (т. 2 а. с. 110-113, 153-158);

(2) 25.03.2024 під час зустрічі, яка відбулася між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в ресторані «ВАО», ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що для позитивного вирішення питання щодо передачі обладнання до ДП «Волиньвугілля» необхідно буде надати для нього, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду (т. 2 а. с. 153-158, 194-195);

(3) 18.07.2024 під час чергової зустрічі довірена особа заступника Міністра енергетики України - ОСОБА_7 озвучив узгоджену з ОСОБА_9 умову передачі обладнання, а саме - надання ОСОБА_10 коштів у сумі 500 000 дол. США двома частинами, по 250 000 дол. США кожна (т. 2 а. с. 114-118, 153-158, 198-199);

(4) 22.07.2024 ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про необхідність зустрічі в ресторані «ВАО» на 18 годину цього ж дня, під час якої між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 узгоджено, що сума неправомірної вигоди у розмірі 500 000 доларів США через значні розміри буде передаватися ОСОБА_10 протягом наступних 5 тижнів у частках по 100 000 дол. США кожна щотижнево, через директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_11 , про що ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 , який погодився з відповідним рішенням, проте висловив пересторогу щодо великих ризиків такого формату розрахунків (т. 2 а. с. 56-59, 110-118, 153-158, 200-208);

(5) 25.07.2024 довірена особа ОСОБА_10 - ОСОБА_13 передав в. о. Генерального директора ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_11 першу частину неправомірної вигоди - 100 000 дол. США (т. 2 а. с. 56-59, 114-118, 153-158, 213-218);

(6) 26.07.2024 ОСОБА_11 передав ОСОБА_7 , одержані від ОСОБА_13 кошти (т. 1 а. с. 56-59, 78-81, 219-224);

(7) 03.08.2024 ОСОБА_7 під час зустрічі останнього з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_10 про необхідність передачі наступної частини неправомірної вигоди наближеній до ОСОБА_7 особі - ОСОБА_14 (т. 2 а. с. 153-162);

(8) 03.08.2024 ОСОБА_13 передав ОСОБА_14 другу частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 дол. США, який одразу поїхав на зустріч з ОСОБА_7 , під час якої передав йому одержані грошові кошти (т. 2 а. с. 153-158, 225-230);

(9) 08.08.2024 ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що наступну (третю) частину неправомірної вигоди необхідно знову передати ОСОБА_14 (т. 2 а. с. 159-162);

(10) 10.08.2024 ОСОБА_13 передав ОСОБА_14 третю частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 дол. США (т. 2 а. с. 159-162);

(11) у ході обшуку, проведеного 10-11.08.2024 в автомобілі «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_14 , виявлено та вилучено третю частину неправомірної вигоди у сумі 100 000 дол. США, зокрема, попередньо ідентифіковані 1000 купюр по 100 доларів США кожна (т. 2 а. с. 85-94);

(12) під час обшуку, проведеного 10-11.08.2024, в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , виявлено та вилучено кошти у сумі 2000 дол. США з першої частини неправомірної вигоди, зокрема, попередньо ідентифіковані 20 купюр по 100 дол. США кожна (т. 2 а. с. 60-72);

(13) у ході обшуку, проведеного 11.08.2024, за місцем проживання ОСОБА_11 , виявлено та вилучено кошти у сумі 40 000 дол. США з першої частини неправомірної вигоди, зокрема, попередньо ідентифіковані 400 купюр по 100 дол. США кожна (т. 2 а. с. 73-81).

Вище наведене вказує та те, що наявні достатні докази для підозри, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується у кримінальному провадженні №0000146. Вказане спростовує доводи сторони захисту щодо не викладення у повідомленні про підозру фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та щодо відсутності на підтвердження наведеного достатніх доказів. Й жодні невідповідності між сумами неправомірної вигоди, про яку йшлося в заяві про злочин, на що звертає увагу захисник в апеляційній скарзі, не спростовують правильно установлених слідчим суддею фактів, які підтверджуються долученими до матеріалів клопотання доказами.

Поруч з наведеним, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що, виходячи із підп. 4 п. 9 наказу Міністерства енергетики України №276 «Про підпорядкування структурних підрозділів апарату Міністерства енергетики України та розподіл обов`язків між керівним складом Міністерства» від 11.09.2023, підп. 20 п. 8.1., п. п. 4.5, 4.6, розділів 7, 8 статуту ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_9 був наділений у відношенні до господарської діяльності вуглевидобувних підприємств адміністративно-господарськими функціями, а тому саме від нього й залежало вирішення питання щодо передачі обладнання від одного вуглевидобувного підприємства до іншого.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для скасування повідомлення про підозру.

Отже, зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду доводи захисника підозрюваного щодо необхідності скасування ухвали не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 9, 26, п. 3 ч. 1 ст. 276, 303, 304, 306, 309, 404, 405, 407, 419, 422, 532, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 грудня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4