Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/878/24, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та продовжено цей строк, до 16.02.2025 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді командира 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні підполковник, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 проходить військову службу по контракту у військовій частині НОМЕР_1 та 08.03.2022 відповідно до наказу командира військової частини призначений на посаду командира 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 . Приблизно на початку вересня 2024 року, однак не пізніше 09.09.2024, у ОСОБА_6 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від підпорядкованого йому військовослужбовця ОСОБА_9 у сумі 1300 доларів США за включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для подальшого проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 . З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від

-2-

підпорядкованого військовослужбовця ОСОБА_9 , до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_6 на початку вересня, однак не пізніше 09.09.2024, залучив підпорядкованогойому військовослужбовця водія 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 водія-стрільця 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , який погодився на незаконну пропозицію ОСОБА_6 щодо одержання неправомірної вигоди від військовослужбовця ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_10 на виконання раніше обумовленого з ОСОБА_6 плану, 09.09.2024 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що для вирішення питання про включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , необхідно надати неправомірну вигоду в загальній сумі 1300 доларів США.

13.09.2024 о 12 год ОСОБА_10 , перебуваючи в транспортному засобі «Nissan X-Trail» р.н. НОМЕР_4 , в якому також знаходився ОСОБА_6 , знаходячись на території непрацюючої автомобільної заправної станції ANP, що розташована на виїзді із с. Велика Копаня Берегівського району Закарпатської області, отримав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США, що станом на 13.09.2024 еквівалентно 20637,15 грн, за вирішення питання щодо включення ОСОБА_9 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , які в подальшому, у не встановлений досудовим розсіванням час та місці, ОСОБА_10 передав ОСОБА_6 .

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання другої частини неправомірної вигоди від ОСОБА_9 у загальній сумі 1300 доларів США та бажаючи довести його до кінця, ОСОБА_10 з невстановлених досудовим розслідуванням обставин попросив свого співслужбовця ОСОБА_11 забрати другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 доларів США у ОСОБА_9 .

ОСОБА_11 20.09.2024 близько 13 год 27 хв, перебуваючи на території об`єкта охорони 3 взводу 5 роти 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (охорона моста прокладеного над річкою Боржава), що знаходиться в селі Бене Берегівського району Закарпатської області, діючи на прохання ОСОБА_10 , який переслідував спільний злочинний намір з ОСОБА_6 , одержав від ОСОБА_9 другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 доларів США, що станом на 20.09.2024 еквівалентно 33155,60 грн, які ОСОБА_11 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 22 год 25 хв 20.09.2024, передав ОСОБА_10 .

У свою чергу, ОСОБА_10 , отримавши другу частину грошових коштів у загальній сумі 800 доларів США, на виконання та доведення їх спільного з ОСОБА_6 злочинного плану, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці передав грошові кошти останньому за включення ОСОБА_9 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 .

Крім того, приблизно у другій половині вересня 2024 року, однак не пізніше 19.09.2024, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на пропозицію, обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, у зв`язку із чим ОСОБА_6 запропонував начальнику штабу першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , надати останньому неправомірну вигоду у сумі 5000 доларів США за включення ОСОБА_9 та інших підпорядкованих йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які

-3-

залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , згідно наданого ним списку.

У подальшому, ОСОБА_6 у період з 19.09.2024 по 20.09.2024, на виконання свого злочинного плану, неодноразово зв`язувався з першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 та в ході телефонних розмов, а також шляхом надсилання повідомлень у месенджерах, підтверджував свій намір щодо надання ОСОБА_12 неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США за включення підпорядкованих йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , згідно наданого ним списку.

20.09.2024 близько о 22 год 20 хв ОСОБА_6 , переслідуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на надання неправомірної вигоди ОСОБА_12 , який за своєю посадою відповідно до положень до примітки ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи в штабі військової частини НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, що станом на 20.09.2024 становить 207222,50 грн, в якості неправомірної вигоди за військовослужбовців, за включення ОСОБА_9 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі НОМЕР_2 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , згідно наданого ним списку.

20.09.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.09.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369 КК України.

23.09.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16.11.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024 підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 14.11.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000387 від 15.08.2024 продовжено до трьох місяців, а саме до 21.12.2024.

Ухвалою слідчого судді від 14.11.2024 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 20.12.2024.

Ухвалою слідчого судді від 18.12.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000387 від 15.08.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 21.02.2025 включно.

Необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчий мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність по справі реальних ознак справжнього реального інтересу, що кримінальне правопорушення вчинене у сфері, яка тісно переплітається із інтересами держави у сфері

-4-

оборони та національної безпеки в умовах воєнного стану, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і з часу обрання запобіжного заходу обставини не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень з корисливих мотивів,а тому заявлені прокурором ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.02.2025 без визначення розміру застави. При цьому слідчим суддею враховано і те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 був змінений, у зв`язку з тим, що в період дії запобіжного заходу у виді застави в межах даного кримінального провадження, підозрюваний не виконав покладений на нього обов`язок утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 18.12.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Звертає увагу на відсутність заявлених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі не існують. ОСОБА_6 не порушував та не має наміру порушувати свої процесуальні обов`язки, у тому числі незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки таких обставин органом досудового розслідування не доведено. Вважає, що жодних перешкод для визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-5-

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

20.09.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.09.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369 КК України.

23.09.2024 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16.11.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024 підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 14.11.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000387 від 15.08.2024 продовжено до трьох місяців, а саме до 21.12.2024.

Ухвалою слідчого судді від 14.11.2024 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 20.12.2024.

Ухвалою слідчого судді від 18.12.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000387 від 15.08.2024 продовжено до п`яти місяців, тобто до 21.02.2025 включно.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

-6-

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2024, якою ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, на строк до 20.12.2024 та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) ТУ ДБР, розташованого у місті Львовіпро продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 16.02.2025, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути

-7-

виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі захисника доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник,

-8-

були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Доводи захисника про необхідність визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді від 08.11.2024 запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 був змінений, у зв`язку з тим, що в період дії запобіжного заходу у виді застави в межах даного кримінального провадження, підозрюваний не виконав покладений на нього обов`язок утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, при продовженні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею правомірно не визначено розмір застави, враховуючи положення п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також з огляду на те, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених запобіжним заходом у виді застави, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, а відтак не мінімізує вищевказані ризики для кримінального провадження.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-9-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2024 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді