Справа № 947/9227/25
Провадження № 1-в/947/110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Сарата Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого

26.03.2024 року Приморським районним судом м.Одеси ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до подання, вирок відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 26.04.2024 року. Вирок отриманий та прийнятий до виконання 24.10.2024 року в Київському районним відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

За вказаною у вироку суду адресою місця проживання, засудженому направлені виклики до уповноваженого органу з питань пробації, але за викликами засуджений не прибув. Співробітниками органу пробації були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки місця проживання засудженого, але встановити місце знаходження засудженого не представилось можливим.

Тому 30.12.2024 року відносно ОСОБА_4 розпочаті першочергові розшукові заходи, але вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено. У зв`язку з цим 06.03.2025 року до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів стосовно ОСОБА_4 .

Орган пробації вважає, що поведінка ОСОБА_4 свідчить про ухилення від порядку відбування покарання з випробуванням та небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В період строку випробування засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався.

Представник Державної установи «Центр пробації» в Одеській області в судове засідання не з`явилась.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання органу пробації.

Засуджений в судове засідання викликався, проте до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, місцезнаходження невідоме.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення подання органу пробації, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ст.537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

У відповідності до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням передбачені ст. 78 КК України.

Так, згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З наведеного випливає, що у разі виявлення фактів порушення засудженим умов звільнення від відбування покарання, скасування цього звільнення та направлення засудженого для відбування покарання є не правом, а обов`язком суду.

Згідно ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України «звільнені

від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки,

які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань

пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного

органу». Згідно Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-

виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням

волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 року

№272/5, зокрема глави 2 розділу 9, пунктів 1-3 розділу 11, свідчить про те, що

перебування засудженого в розшуку, є невиконанням ним обов`язків,

визначених законом та покладених на нього судом.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, ЗУ «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності причин неявки до органу з питань пробації.

При цьому орган пробації наділений повноваженнями вносити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд враховує, що наведене подання підлягає розгляду в порядку, визначеному ст.ст.537, 539 КПК України. Як витікає зі змісту цих статей, обов`язок повідомити суду місцезнаходження засудженої особи, або забезпечення її явки до суду, покладається на ініціатора подання, тобто, у даному випадку на Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Разом з тим, з наданих матеріалів вбачається, що органом пробації не встановлено місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 , не було з`ясовано поважності причин його неявки до органу пробації, до суду не було надано інформації щодо вчинення засудженим правопорушень, а також останнього не було письмово повідомлено про направлення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання у зв`язку з невиконанням ним покладених обов`язків, про які він не був попереджений.

Нормами КПК України не передбачено компетенції суду у стадії виконання вироку збору таких даних та розшуку засудженого та вирішення інших питань щодо засудженої особи, крім тих, які зазначені у ст.537 КПК України.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що місцезнаходження ОСОБА_4 на теперішній час не встановлено, суд приходить до переконання, що відсутні правові підстави для скасування звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні подання начальника Київського РВ Філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області та повернути матеріали начальнику Київського РВ Філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення до місця відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 26.03.2024 року Приморським районним судом м.Одеси до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1