Справа № 709/1877/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Чорнобаївського районного суду Черкаської області у криминальному провадженні № 0001472 від 03.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тростянець, Сумської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, розлучений, пенсіонер, учасником бойових дій, ООС (АТО), особою з інвалідністю не являється, має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

29.10.2024 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001472 від 03.09.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 15).

21.11.2024 представником потерпілого ОСОБА_7 поданий цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1 а.с. 67-69).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.11.2024 призначений судовий розгляд кримінального провадження № 0001472 від 03.09.2024. Цивільний позов прийнятий до розгляду у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 80-81).

Формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , визнаного судом доведеним

Гр. ОСОБА_5 03.09.2024 близько 17 години, перебуваючи на присадибній ділянці поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на грунті особистих неприязних відносин, раптово виник прямий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар металевою трубою в область лобної частини голови потерпілого ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/387 від 22.10.2024 у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості в зв`язку з небезпекою для життя.

За такі діяння суд визнає ОСОБА_5 винуватим, дії останнього суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав, не заперечував щодо кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України та суду показав, що 03.09.2024 його син ОСОБА_9 прийшов додому та повідомив, що його побив ОСОБА_8 . В цей же день близко 17 години 30 хвилин ОСОБА_8 перебував в гостях у його сусідів за адресою: АДРЕСА_2 та між ним та потерпілим на присадибній ділянці відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком у ніс. Захищаючись, він взяв металеву трубу, яка була на його присадибній ділянці та наніс потерпілому один удар металевою трубою в область лобної частини голови. Окрім того, повідомив про те, що у потерпілого та свідка ОСОБА_10 в руках були палиці. На уточнююче запитання суду повідомив, що ОСОБА_8 своєю поведінкою спровокував його на нанесення йому тілесних ушкоджень, а кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України він не оспорює. Цивільний позов не визнає, оскільки потерпілий не надав суду підтверджуючих документів щодо розміру завданих йому збитків. Також повідомив, що заявлений потерпілим розмір шкоди є занадто великим для нього, оскільки він отримує мінімальну пенсію в розмірі 2000 грн. та на його утриманні знаходиться син, який має інвалідність. Окрім того, він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини, яка також є особою з інвалідністю. Повідомив про те, що розкаюється у скоєному та жалкує, що все так сталося.

Окрім визнання вини, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується наступними безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими:

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який суду показав, що 03.09.2024 він відпочивав у гостях у ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони вживали алкогольні напої. Він та ОСОБА_10 пішли до місцевого магазину за «добавкою», де зустріли сина обвинуваченого ОСОБА_9 , з яким вони порозмовляли та повернулися додому. Жодних неправомірних дій відносно ОСОБА_9 вони не вчиняли. Коли додому повернувся ОСОБА_9 , який є сусідом ОСОБА_10 , він сказав своєму батьку, що вони його побили біля магазину. Приблизно о 17 годині 30 хвилин цього дня ОСОБА_5 , підійшовши до кінця своєї присадибної земельної ділянки, яка межує з присадибною земельною ділянкою ОСОБА_10 , покликав його та коли він підійшов до нього, спитав навіщо він побив його сина. Між ними з цього приводу виникла словесна суперечка. В руках у нього не було ніякої палиці та жодного удару обвинуваченому він не наносив. В ході сварки обвинувачений взяв зі своєї присадибної ділянки металеву трубу та наніс йому один удар нею у лобну частину його голови. Внаслідок чого він втратив свідомість. Йому викликали швидку медичну допомогу. Свідками події були ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Трубу обвинувачений тримав двома руками та замахнувся нею з гори до низу. У лікарні йому робили хірургічне втручання. Він витратив на лікування приблизно 20000 грн., але чеки нажаль не збереглися. В подальшому він потребує встановленню металевої пластини у лобну частину голови, яка коштує приблизно 50000 грн. На даний час обвинувачений збитки йому не відшкодував. Неправомірними діями останнього йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 150000 грн. Після отримання травми у нього постійно болить голова, через що він вимушений вживати знеболювальні ліки. Він не може повноцінно працювати та утримувати свою родину. Має на утриманні неповнолітню дитину, 6 років. Морально постраждала також і його родина, оскільки вони дуже злякалися за його життя, лікарі їм казали, що він міг і не вижити, якщо би вчасно не зробили операцію. Просив суд суворо не карати обвинуваченого у разі, якщо він відшкодує йому завдані збитки.

- показами свідка ОСОБА_14 , яка суду повідомила, що 03.09.2024 до них в гості приїхав ОСОБА_8 , який є товаришем її чоловіка - ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_5 є їх сусідом. Вони сиділи відпочивали на подвір`ї, випивали. Потім між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник конфлікт у зв`язку із тим, що наче ОСОБА_8 вдарив сина ОСОБА_5 . Обвинувачений покликав потерпілого, останній підійшов до нього. Між їх присадибною земельною ділянкою та присадибною земельною ділянкою обвинуваченого немає забору, а тому вони стояли на їх межі. Між ними виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 взяв на своїй присадибній земельній ділянці металеву трубу, довжиною приблизно 1 1,5 метра та замахнувся на ОСОБА_8 , який стояв поруч. Перший раз він не поцілив в потерпілого, оскільки останній зробив крок назад, в другий раз - вдарив його у лобну частину голови. ОСОБА_8 приблизно на 5 хвилин втратив свідомість. Після чого вони викликали швидку медичну допомогу. Обвинувачений після цього не тікав, постояв та пішов до себе додому. Палицю в руках потерпілого ОСОБА_8 вона не бачила. Її мати ОСОБА_15 всю подію не могла бачити, оскільки вона була біля будинку. ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_10 під час відпочинку вживали алкогольні напої, випили на двох пляшку горілки. Обвинувачений з ними не вживав алкогольні напої, але вона від нього чула запах алкоголю.

- показами свідка ОСОБА_15 , яка суду показала, що вечером 03.09.2024 вона разом зі своєю донькою ОСОБА_16 забрали дітей із садочка та привезли до дому. Пізніше до них в гості прийшов ОСОБА_8 , який є товаришем її зятя ОСОБА_10 . Вони відпочивали на подвір`ї, випили трохи горілки. Потім між обвинуваченим ОСОБА_5 , який є їх сусідом та потерпілим ОСОБА_8 виник конфлікт. ОСОБА_5 покликав ОСОБА_8 на межу їх присадибних ділянок та вони почали сперечатися між собою. ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_5 кулаком в обличчя. Між ними сталася бійка. В руках ОСОБА_8 вона бачила дерев`яну палицю, а в руках обвинуваченого металеву трубу. Як обвинувачений вдарив потерпілого металевою трубою вона не бачила. Про це їй розповіла її донька ОСОБА_16 . Вона бачила як потерпілий вже лежав безсвідомості та у нього з голови йшла кров. Донька викликала йому швидку медичну допомогу. Після нанесення удару обвинувачений пішов до себе до дому. Запах алкоголю від нього вона не чула, оскільки близько до нього не підходила. Алкогольні напої разом із потерпілим та ОСОБА_10 обвинувачений не вживав. Вона бачила, що металева труба лежала поруч із місцем події. Дерев`яною палицею потерпілий ОСОБА_8 розмахував перед собою. Їй невідомо із-за чого між потерпілим та обвинуваченим стався конфлікт;

- відомостями протоколу огляду місця події від 03.09.2024, відповідно до яких слідчим СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 за участю власника ОСОБА_15 був проведений огляд території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . За територією даного двору гр. ОСОБА_15 добровільно видала металеву трубу, довжиною близько 1,5 метра, як пояснила остання, даною трубою гр. ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження гр. ОСОБА_8 . Дану трубу було вилучено до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області. Під час проведення огляду місця події проводилось фотографування (т. 1 а.с. 223-224);

- відомостями довідки КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня» ЧСР від 03.09.2024, відповідно до яких ОСОБА_8 03.09.2024 доставлений до КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня» ЧСР з попереднім діагнозом: струс головного мозку, відкритий перелом лобної кістки черепа (т. 1 а.с. 225);

- відомостями довідки відділення екстреної медичної допомоги КНП «Золотоніська БЛ» Золотоніської міської ради від 03.09.2024, відповідно до яких в умовах відділення екстреної медичної допомоги проведений первинний медичний огляд пацієнта ОСОБА_8 та встановлений діагноз: вдавлений уламковий перелом лобної кістки (т. 1 а.с. 226);

- відомостями протоколу огляду предметів від 05.09.2024, відповідно до яких слідчою СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 на території ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області був проведений огляд металевої труби довжиною 1,25 м., діаметром 20 мм., товщина металу 2 мм., на час огляду дана металева труба з слідами корозії, вага близько 2,5 кг. (т. 1 а.с. 231);

- відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2024, додатком до якого є диск з відеозйомкою слідчого експерименту, відповідно до яких слідчою СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 за адресою: с. Новоукраїнка, вул. Вишнева 14, Золотоніського району Черкаської області за участю свідка ОСОБА_10 , спеціаліста ОСОБА_20 , в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_21 був проведений слідчий експеримент, в ході якого на пропозицію слідчого гр. ОСОБА_10 було запропоновано розповісти і показати обставини, які мали місце 03.09.2024 на що останній дав добровільну згоду, після чого розповів і показав, що 03.09.2024 до нього додому прийшов його знайомий ОСОБА_8 з яким вони сиділи у дворі. Близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 покликав, зі сторони присадибної ділянки, ОСОБА_5 ОСОБА_22 вийшов на присадибну ділянку, де між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Після чого ОСОБА_5 пішов далі на свою присадибну ділянку де була металева труба, яка слугувала підставкою для поливної системи, витягнув її та підійшов до ОСОБА_8 . Взявши двома руками металеву трубу, замахнувшись з гори наніс один удар трубою в область лобної частини голови. Після чого від даного удару ОСОБА_8 втратив свідомість та впав на землю. Після чого ОСОБА_5 викинув трубу та пішов до свого домоволодіння (т. 1 а.с. 234-237);

- відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2024, додатком до якого є диск з відеозйомкою слідчого експерименту, відповідно до яких слідчою СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 за участю свідка ОСОБА_23 , спеціаліста ОСОБА_20 , в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_21 був проведений слідчий експеримент, в ході якого на пропозицію слідчого гр. ОСОБА_23 було запропоновано розповісти і показати обставини, які мали місце 03.09.2024 на що остання дала добровільну згоду, після чого розповіла і показала, що коли її чоловік ОСОБА_24 з його товаришем ОСОБА_22 відпочивали в своєму домоволодінні близько 17 год. 30 хв. з присадибної ділянки ОСОБА_22 покликав ОСОБА_5 . ОСОБА_22 пішов на присадибну ділянку і за ним пішли вони. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_22 відбулась сварка, в ході якої ОСОБА_5 пішов та на своєї присадибній ділянці взяв металеву трубу та підійшов до ОСОБА_22 . Взяв двома руками за металеву трубу та наніс один удар даною металевою трубою в область лобної ділянки голови. Після удару ОСОБА_22 впав та втратив свідомість. Після чого ОСОБА_5 викинув в сторону металеву трубу та пішов до свого домоволодіння (т. 1 а.с. 238-241);

- відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2024, додатком до якого є диск з відеозйомкою слідчого експерименту, відповідно до яких слідчою СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 за участю свідка ОСОБА_15 , спеціаліста ОСОБА_20 , в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_21 був проведений слідчий експеримент, в ході якого на пропозицію слідчого гр. ОСОБА_15 було запропоновано розповісти і показати обставини, які мали місце 03.09.2024 на що остання дала добровільну згоду, після чого розповіла і показала, що 03.09.2024 близько 17 години 30 хвилин її зять ОСОБА_24 та його товариш ОСОБА_22 сиділи в них на подвір`ї та відпочивали. З присадибної ділянки ОСОБА_22 покликав ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_22 піднявся та пішов на присадибну ділянку, за ним пішли вони. На присадибній ділянці у ОСОБА_5 була металева труба, яка слугувала підставкою для поливу. ОСОБА_25 взяв дану металеву трубу та підійшов до ОСОБА_22 , після чого взяв її двома руками та замахнувшись з гори наніс один удар в область лобної частини голови. Після чого ОСОБА_22 впав на землю та втратив свідомість. Вони затягли ОСОБА_22 до свого домоволодіння та викликали швидку медичну допомогу. Вищезазначену трубу, яку ОСОБА_5 викинув на присадибну ділянку, вона забрала та занесла до свого подвір`я (т. 1 а.с. 242-245);

- відомостями висновку експерта № 05-8-01/387/411 від 23.10.2024, відповідно до яких у гр. ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмета, не виключено при обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ( ОСОБА_10 ) (т. 2 а.с. 40-41);

- відомостями висновку експерта № 05-8-01/387/401 від 23.10.2024, відповідно до яких у гр. ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмета, не виключено при обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ( ОСОБА_15 ) (т. 2 а.с. 42-43);

- відомостями висновку експерта № 05-8-01/387/409 від 23.10.2024, відповідно до яких у гр. ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмета, не виключено при обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ( ОСОБА_23 ) (т. 2 а.с. 44-45);

- відомостями висновку експерта № 05-8-01/387/388 від 22.10.2024, відповідно до яких у гр. ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмета, не виключено при обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ( ОСОБА_8 ) (т. 2 а.с. 46-47);

- відомостями висновку експерта № 05-8-01/387/405 від 23.10.2024, відповідно до яких у гр. ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмета, не виключено при обставинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваного ( ОСОБА_5 ) (т. 2 а.с. 48-49);

- відомостями висновку експерта № 05-8-01/387 від 22.10.2024, відповідно до яких у гр. ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024 року) та забійною раною на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмета, не виключено в термін, вказаний в постанові, відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, в зв`язку з небезпекою для життя (т. 2 а.с. 50-51);

- відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2024, додатком до якого є диск з відеозйомкою слідчого експерименту, відповідно до яких слідчою СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 за адресою: с. Новоукраїнка, вул. Вишнева 14, Золотоніського району Черкаської області за участю підозрюваного ОСОБА_5 , спеціаліста ОСОБА_20 , в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_21 проведений слідчий експеримент, в ході якого на пропозицію слідчого гр. ОСОБА_5 було запропоновано розповісти і показати обставини, які мали місце 03.09.2024, на що останній дав добровільну згоду, після чого розповів і показав, що 03.09.2024 він перебував вдома. Близько 17 години 30 хвилин його син ОСОБА_25 почав кричати сусіду. Після чого він вийшов на свою присадибну земельну ділянку та перебував на ній. В цей час між ним та ОСОБА_22 виник конфлікт. В ході якого ОСОБА_22 наніс йому один удар кулаком в область перенісся. Після чого він розвернувся та пішов на свою присадибну земельну ділянку, де в нього була металева труба, яка слугувала підставкою для поливу. Висмикнувши дану металеву трубу із землі, він взяв її обома руками та направився до ОСОБА_22 . Після того, як він підійшов до нього ближче, тримаючи дану металеву трубу, він розмахнувшись з заду на перед наніс один удар даною металевою трубою в область лобної частини голови, після чого ОСОБА_22 впав та втратив свідомість і в нього з лоба потекла кров. Після чого він викинув в сторону металеву трубу та пішов до себе додому (т. 2 а.с. 57-60);

- відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 16.09.2024, додатком до якого є диск з відеозйомкою слідчого експерименту, відповідно до яких слідчою СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 за участю потерпілого ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_20 , в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_21 проведений слідчий експеримент, в ході якого на пропозицію слідчого гр. ОСОБА_8 було запропоновано розповісти і показати обставини, які мали місце 03.09.2024, на що останній дав добровільну згоду, після чого розповів і показав, що 03.09.2024 він відпочивав на території домоволодіння свого знайомого ОСОБА_24 . Коли вони сиділи, його покликав зі сторони присадибної земельної ділянки ОСОБА_5 . Він вийшов через калитку на присадибну ділянку ОСОБА_24 , де на своїй присадибній земельній ділянці перебував ОСОБА_5 . Між ними розпочалася словесна сварка. В ході якої ОСОБА_5 пішов на середину своєї присадибної земельної ділянки, де взяв металеву трубу, яка слугувала підставкою для поливу, висмикнувши її із землі. Після чого підійшов до нього , тримаючи її в руках обома руками, замахнувся з гори до низу та наніс йому один удар даною металевою трубою в область лобної частини голови. Після чого він втратив свідомість та впав на землю. Прийшов у свідомість коли вже була швидка (т. 2 а.с. 61-64).

Судом також були досліджені інші процесуальні документи надані стороною обвинувачення, які безпосередньо не доводять вину обвинуваченого, а саме:

- витяг з ЄРДР, відповідно до відомостям яких 03.09.2024 о 23 год. 21 хв. зареєстровано кримінальне провадження № 0001472 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України з наступним коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 03.09.2024 о 17 год. 35 хв. до ВПД № 2 Золотоніського РВП на лінію 102 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_8 , який повідомив про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Останній наніс один удар металевою трубою в область голови, а саме в лобну частину, цим саме спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому лобної кістки (т. 1 а.с. 218);

- рапорт чергового Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 03.09.2024 № 14231 ОСОБА_26 , відповідно до відомостям якого 03.09.2024 отримано заяву ОСОБА_8 та зареєстровано ЄО за № 14231 від 03.09.2024 як: інші тілесні ушкодження. Зміст повідомлення: сусід наніс тілесні ушкодження, а саме вдарив трубою по голові, кровотеча (т. 1 а.с. 220);

- рапорт чергового Золотніського РВП ГУНП в Черкаській області від 03.09.2024 № 14252 ОСОБА_26 , відповідно до відомостям якого 03.09.2024 отримано заяву Кожевнікової та зареєстровано ЄО за № 14252 від 03.09.2024 як: інші тілесні ушкодження. Зміст повідомлення: ШМД доставила ОСОБА_8 повідомили, що завдані тілесні ушкодження (вдарили трубою по голові) (т. 1 а.с. 221);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.09.2024, відповідно до відомостям якого інспектор СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_27 прийняв заяву у ОСОБА_8 про нанесення йому тілесних ушкоджень. Обставини події (дата, час, місце): 03.09.2024 він перебував у АДРЕСА_2 приблизно о 17 год. 30 хв. у нього виник конфлікт із гр. ОСОБА_5 , під час сварки даний громадянин наніс йому один удар в область голови металевою трубою (т. 1 а.с. 222);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.09.2024, відповідно до відомостям якої 04.09.2024 о 00 год. 05 хв. у АДРЕСА_1 в присутності захисника ОСОБА_6 та понятих: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 був затриманий ОСОБА_30 . Підставою затримання зазначено: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Права та обов`язки затриманому роз`яснені (т. 1 а.с. 227-229);

- постанова про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 03.09.2024, відповідно до відомостям якої металева труба визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001472 від 03.09.2024 та передана на зберігання в камеру речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області (т. 1 а.с. 230);

- ухвала Золотніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.09.2024, справа №695/3344/24, відповідно до відомостям якої у рамках кримінального провадження № 0001472 від 03.09.2024 накладений арешт шляхом заборони розпорядження та користування на металеву трубу довжиною 1,25 м, діаметром 20 мм, товщиною металу 2мм, що містить сліди корозії, вагою близько 2,5 кг (т. 1 а.с. 232-233);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування 29.10.2024 потерпілому ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 38);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування 29.10.2024 підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 39);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 11.10.2024 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 11.10.2024, відповідно до відомостям яких слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 у період часу з 12 год. 50 хв. до 13 год. 20 хв. у приміщенні Черкаської обласної лікарні в присутності ОСОБА_31 ознайомилась з історією хвороби № 21964 ОСОБА_8 та вилучила її (т. 2 а.с. 52-54);

- ухвала слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2024, справа № 695/3344/24, відповідно до відомостям якої наданий тимчасовий доступ до документів, а саме: до оригіналу медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 , що знаходиться у володінні КНП «Черкаська обласна лікарня» ЧОР, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Святителя-хірурга Луки, 3 з можливістю її вилучення (т. 2 а.с. 55-56).

На думку суду досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ОСОБА_32 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є здоров`я особи.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, характеризується діянням (дією або бездіяльністю), наслідками у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і причинним зв`язком між зазначеними діяннями і наслідками.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 КК України тяжке тілесне ушкодження це тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння або таке, що спричинило: втрату будь-якого органу чи його функцій; психічну хворобу; інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину; переривання вагітності; непоправне знівечення обличчя.

Згідно висновку експерта № 05-8-01/387 від 22.10.2024 у гр. ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження: відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке виникло від дії тупого твердого предмета, не виключено в термін, вказаний в постанові, відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, в зв`язку з небезпекою для життя (ч. 2 ст. 50-51).

Закінченим цей злочин є: у разі визнання умисного тілесного ушкодження тяжким за ознакою його небезпечності для життя в момент заподіяння з моменту вчинення такого діяння (формальний склад).

Суб`єкт злочину фізична осудна особа, яка досягла 14 - річного віку.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі умислу (прямого чи непрямого). Мета умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження впливає на кваліфікацію ціього діяння лише в одному випадку залякування потерпілого чи інших осіб ( ч. 2 ст. 121 КК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є фізичною особою, доказів його неосудності не надано і судом цього факту не встановлено, при цьому в матеріалах справи містяться відомості про те, що на обліку у психіатра обвинувачений не перебуває (т. 2 а.с. 26).

На момент вчинення інкримінованого діяння обвинувачений досяг віку, з якого, відповідно до ст. 22 КК України, може наставати кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

З показів допитаних в судовому засіданні свідків, потерпілого та відомостям досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що 03.09.2024 ОСОБА_5 наніс один удар металевою трубою в область лобної частини голови потерпілого ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/387 від 22.10.2024 у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості в зв`язку з небезпекою для життя.

Вказані обставини не заперечив в судовому засіданні, під час його допиту, обвинувачений ОСОБА_5 .

Стосовно показів обвинуваченого, що він в такий спосіб «захищався», судом була з`ясована позиція сторони захисту щодо можливого не визнання ними кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 121 КК України, на що стороною захисту було зазначено про визнання обвинуваченим кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 121 КК України та захисником акцентовано увагу на тому, що обвинувачений є юридично необізнаною людиною похилого віку, яка хоче лише довести до уваги суду той факт, що потерпілий своєю поведінкою (образою його сина, який є особою з інвалідністю) спровокував його на подібні дії.

Також суд оцінює критично покази обвинуваченого ОСОБА_5 , що в руках потерпілого була дерев`яна палиця. Так допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , яка була очевидцем події, повідомила суду, що в руках потерпілого ОСОБА_8 жодного предмета вона не бачила, а її мати ОСОБА_15 не була очевидцем події, оскільки була біля будинку та момент завдання удару обвинуваченим не бачила, а тому їй може бути відомо про обставини події лише з її слів. Окрім того, під час проведення слідчого експерименту з участю на той час підозрюваного ОСОБА_5 , останній не повідомляв слідчого, що в руках у потерпілого ОСОБА_8 була палиця та він захищався від його протиправних дій. Натомість показав як він наносив удар металевою трубою в лобну частину голови потерпілого. Отже, суд відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_5 , в цій частині, критично, а покази обвинуваченого щодо на його думку «провокування» потерпілого на завдання йому тілесних ушкоджень не впливає на кваліфікацію діяння.

На думку суду між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння є причинно наслідковий зв`язок.

Із суб`єктивної сторони, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, може бути вчинене лише з умислом (прямим або непрямим).

Інтелектуальна ознака прямого умислу полягає в тому, що винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) і передбачає його суспільно небезпечні наслідки, а вольова це бажання настання передбачуваних наслідків своєї дії чи бездіяльності.

Інтелектуальна ознака непрямого умислу полягає в тому, що винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) і передбачає його суспільно небезпечні наслідки, а вольова особа не бажає, але свідомо припускає настання наслідків.

Сторона обвинувачення кваліфікувала дії обвинуваченого як вчинення кримінального правопорушення з прямим умислом на завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, з чим суд погоджується.

Для встановлення прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суду необхідно встановити, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Під час судового розгляду судом було встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар металевою трубою в область лобної частини голови потерпілого ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/387 від 22.10.2024 у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа (вдавлений уламковий перелом лобної кістки справа по даним КТ ГМ від 04.09.2024) та забійною раною на голові, яке відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості в зв`язку з небезпекою для життя.

Вказаний висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених в ході судового розгляду доказів, а саме показах свідків, потерпілого, обвинуваченого та письмових матеріалах справи.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений, здійснюючи удар металевою трубою в область лобної частини голови потерпілого ОСОБА_8 , не міг, враховуючи його вік та стан осудності, не усвідомлювати той факт, що вказаними діями можуть бути завдані тяжкі тілесні ушкодження потерпілому та враховуючи факт перебування із потерпілим в неприязних відносинах, на момент вчинення інкримінованого йому діяння, на переконання суду, бажав настання наслідків, які настали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме завдав потерпілому ОСОБА_8 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Позиція сторони обвинувачення та захисту

В судовому засіданні прокурор вважала, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК Українидоведена повністю, всі докази досліджені судом є належними та допустимим, а тому враховуючи особу обвинуваченого просила призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років). Застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням строком на три роки. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. При вирішенні цивільного позову покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 не погодився із думкою прокурора щодо можливості застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України та просив призначити останньому покарання у виді реального позбавлення волі. Зауважив на тому, що, на його переконання, у обвинуваченого відсутні ознаки щирого каяття, оскільки він шкоду потерпілому не відшкодував, а отже його поведінка не свідчить про розкаяння. Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_33 не погодився із думкою представника потерпілого, оскільки його підзахисний на стадії досудового розслідування та судового розгляду визнав свою вину, надавав визнавальні показання як слідству так і суду. На слідчому експерименті добровільно показав, як вчиняв злочин. Різниця становить лише в тому, що обвинувачений стверджує, що потерпілий перший почав конфлікт, а він вимушений був захищатися, але просив звернути увагу на те, що обвинувачений є юридично необізнаною людиною, якому не відомі юридичні поняття та останній кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не оспорює. Також просив звернути увагу, що конфлікт стався між молодою людиною та особою похилого віку. Щодо не визнання обвинуваченим цивільного позову, то, на його думку, це пов`язано з тим, що він наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі у зв`язку із чим при вирішенні цивільного позову покладався на думку суду. Просив суд врахувати обвинуваченому у пом`якшуючі вину обставини його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та врахувати перебування на утриманні останнього сина з інвалідністю. У зв`язку із цим просив призначити покарання останньому не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, відповідно до положень Загальної частини КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікуються за ч. 1 ст. 121 КК України як тяжкий злочин.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання суд також враховує дані про особу винного. Так, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має вік 65 років, є пенсіонером, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС (копія посвідчення серія НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 37)), за місцем проживання характеризується позитивно (характеристика старости Новоукраїнського старостинського округу Мигаль Т (т. 2 а.с. 33), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 26,28), має на утриманні сина з інвалідністю ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 25-28, т. 2 а.с. 24).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У постанові ВС від 07.11.2018, справа №297/562/17, Верховний Суд зауважив, що щире каяття як таке, характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася. При наявності щирого каяття особи не обов`язковим має бути активне сприяння у розкритті злочину. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України. Тобто, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

Активне сприяння розкриттю злочину означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом (постанова ВС від 07.04.2021, справа № 263/15605/17).

Так, суд враховує в пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений на стадії досудового розслідування приймав участь у слідчому експерименті де добровільно показав слідчому обставини вчинення ним кримінального правопорушення, на стадії судового розгляду погодився на надання суду показів.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021, справа № 199/6365/19, наголосив, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи в суді. Відповідну позицію висловила колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.01.2024 по справі № 283/2169/19.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_5 щирого каяття, суд враховує його ставлення до скоєнного, так ОСОБА_5 в ході розгляду справи осудив свою неправомірну поведінку та висловив щирий жаль з приводу скоєного, не відшкодування завданої ним потерпілому шкоди аргументував тим, що наразі він перебуває в тяжкому фінансовому стані, оскільки отримує маленьку пенсію та на його утриманні перебуває син з інвалідністю.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді мінімального строку покарання, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 121 КК України, а саме позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У постанові ВС від 17.10.2019, справа № 205/7091/16-к, Верховний Суд вирішуючи питання щодо обґрунтованості застосування до обвинуваченого судами положень ст.75 КК України звернув увагу на наступне.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ч. 1 ст. 75 КК України, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, є людиною похилого віку (65 років), учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, має на утриманні сина, який є особою з інвалідністю, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, у зв`язку із чим суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Рішення щодо цивільного позову

21.11.2024 представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із цивільним позовом поданим в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1 а.с. 67-69), який мотивований наступним.

03.09.2024 відповідач вчинив умисне кримінальне правопорушення відносно потерпілого, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, детальні обставини якого зазначені у пред`явленому відповідачу обвинуваченні.

Зауважує, що неправомірні дії відповідача полягали у вчиненні безпричинного нападу на потерпілого за відсутності з його боку будь-якої винної по відношенню до нього поведінки, нанесенні потерпілому удару по голові, завдані тілесних ушкоджень і фізичного болю, значних моральних страждань як в момент заподіяння, так і в подальшому, необхідності в подальшому повторного хірургічного втручання.

Тобто, вказаними в обвинуваченні протиправними діями відповідача потерпілому завдана моральна шкода, яка до цього часу не відшкодована.

Неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого завдано потерпілому немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті потерпілого: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я.

В момент отримання тілесних ушкоджень та наступного періоду лікування потерпілий переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя.

В подальшому під час лікування потерпілий продовжував переносити значний фізичний біль, був вимушений проходити стаціонарне лікування, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребував зовнішньої допомоги з боку близьких, з приводу чого почувався як джерело клопоту та обмежень для родичів.

Насідки перенесних травм призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього.

Впродовж періоду лікування позивач був непрацездатним, дотепер переносить обмеження колишньої трудової продуктивності, що потягло за собою погіршені можливості отримання доходів та призводить до зниження добробуту позивача і його сім`ї.

Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації.

На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 немайнову (моральну) шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в розмірі 150000 грн.

Вирішуючи цивільний позов суд встановив наступне.

У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, між іншим, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести у рішенні відповідні мотиви.

Отже, як установлено ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

За сукупністю встановлених обставин судом підтверджена проблематизація життя позивача ОСОБА_8 після отримання ним тяжких тілесних ушкоджень, нав`язане залучення його до тривалого процесу правового відстоювання своїх прав, що стало додатковою психотравмуючою проблемою для нього та спричинило психоемоційний стрес. Безспірно у ОСОБА_8 були порушені привичні стосунки, які стали наслідком отримання ним травми. Він вимушений терпіти та нести витрати на тривале лікування, частково втратив працездатність, а тому ситуація, яка досліджується по справі, може розглядатися як психотравматична основа для спричинення моральної шкоди для нього.

Також суд, визначаючи розмір моральної шкоди, яка потребує стягненню, враховує той факт, що потерпілий внаслідок отриманих ним травм пов`язаних з неправомірними діями обвинуваченого, потребує подальшого тривалого лікування, що також є психотравмуючою проблемою для нього, у зв`язку із чим приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, що, на думку суду, буде відповідати вимогам справедливості та законності.

Суд звертає увагу на те, що знаходження відповідача у тяжкому фінансовому стані не є правомірною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки обвинувачений, з цих підстав, не може бути звільнений від обов`язку відшкодувати завдану ним потерпілій особі шкоду внаслідок вчинення ним злочину.

Окрім того, відповідач не підтвердив жодними доказами розмір отриманної ним пенсії та перебування на його утриманні (сплата аліментів) ще однієї дитини з інвалідністю.

Рішення щодо речових доказів, про відшкодування процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Відповідно до відомостям протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 04.09.2024, ОСОБА_5 був затриманий 04.09.2024 о 00 год. 05 хв. (т. 1 а.с. 227-229).

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.09.2024, справа № 695/3344/24, ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 04.11.2024 (т. 1 а.с. 49-53).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.11.2024 змінено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, строком до 30.12.2024 (т. 1 а.с. 39-42), який неодноразово продовжувався судом, останній раз до 17.04.2025 (т. 1 а.с.208-210).

Отже, до набрання вироку законної сили, запобіжний захід ОСОБА_5 слід залишити у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. до 06 год. наступного дня.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 04.09.2024 до 06.09.2024 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.09.2024, справа № 695/3344/24, на металеву трубу довжиною 1,25 м, діаметром 20 мм, товщиною металу 2 мм, що містить сліди корозії, вагою близько 2,5 кг.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 150000 (сто п`ятдесят тисяч гривень) грн. моральної шкоди.

Скасувати арешт накладений ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.09.2024, справа № 695/3344/24, на металеву трубу довжиною 1,25 м, діаметром 20 мм, товщиною металу 2 мм, що містить сліди корозії, вагою близько 2,5 кг.

Речові докази:

- металеву трубу довжиною 1,25 м, діаметром 20 мм, товщиною металу 2 мм, що містить сліди корозії, вагою близько 2,5 кг, яка передана на зберігання до кімнати речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, після вступу вироку в законну силу знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишити у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. до 06 год. наступного дня.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 04.09.2024 до 06.09.2024 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1