Провадження № 1-кп/205/580/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000402 від 21 липня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не має, місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий згідно ст. 89 КК України,

який обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 21.07.2024 року, у невстановленому місці та час, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник протиправний умисел на незаконне зайняття рибним промислом, у порушення вимог ст.52-1 ЗУ «Про тваринний світ» та Розділу IV «Правил любительського рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, в яких зазначено, що забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову, сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову.

В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, розуміючи протиправний характер своїх дій, 21.07.2024 року, у невстановлений час, прийшов на берегову лінію річки Дніпро, поблизу буд. 289, по вул. Нарвській, у м. Дніпрі, на затоці Дніпра «Баранови», разом із заздалегідь заготовленим забороненим знаряддям лову - 1 жилковою сіткою, яку відразу ж незаконно встановив у воді річки Дніпро, після чого, залишився на березі поруч охороняти її.

Перебуваючи 21.07.2024 року у вказаному місці, у невстановлений час, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою заздалегідь забороненого знаряддя лову, розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 зняв раніше встановлену ним - 1 жилкову сітку, в якій вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: карась - в кількості 46 екземплярів.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-24/30542-ФХЕД від 31.07.2024 розмір шкоди, завданої водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби, що мало місце 21.07.2024 на затоці Дніпра «Баранови», біля буд. 289 по вул. Нарвській у м. Дніпро, відповідно до протоколу огляду місця події від 21.07,2024 становить 72726,00 грн. (сімдесят дві тисячі сімсот двадцять шість гривень 00 копійок).

Загальний збиток іхтіофауні Дніпровського (Запорізького) водосховища, який дозволяє характеризувати шкоду, як істотну у 2024 р.. становить 3452 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (НМДГ), що у грошовому еквіваленті, відповідно становить (3452x17) 58684,00 грн. Фактичні збитки, завдані незаконним вилученням перелічених водних біоресурсів з природного середовища, відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, становлять 72726,00 грн., що перевищує вказану граничну величину.

Таким чином, за таким критерієм як «добування великої кількості водних біоресурсів» (у відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 р. № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля»): шкода рибному господарству України, яка завдана незаконним вилученням водних біоресурсів з природного середовища, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000402 від 21.07.2024 р., а саме риби: карась 46 екз., у сукупності з матеріальними збитками є істотною.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим, обмежившись лише допитом та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 також не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на повне визнання обвинуваченим вини та підтвердження всіх обставин кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєння кримінальних правопорушень надавши суду показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а його умисні дії, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії кримінального проступку, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не має, встановлені судом обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення, а також для попередження нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті обвинувачення, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, відповідно до ст. 75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Потерпілим Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов в якому цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого 72 726 (сімдесят дві тисячі сімдесят двадцять шість) грн., 00 коп. матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог цивільний позивач посилається на те, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, були завдані рибному господарству України матеріальні збитки у розмірі 72 726 (сімдесят дві тисячі сімдесят двадцять шість) грн., 00 коп.

Від представника потерпілого надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільний позов визнав повністю.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що позовні вимоги Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди підлягають задоволенню та відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була проведена судова інженерно-екологічна експертиза №СЕ-19/104-24/30542-ФХЕД від 31.07.2024, витрати на проведення якої становлять згідно довідки 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року, на вилучене в ході огляду місця події майно, який проводився 21.07.2024 року у період часу з 11:19 год. по 12:02 год. поблизу буд. 289, по вул. Нарвській, що у м. Дніпрі, на затоці Дніпра «Баранови» а саме: на 1 риболовну сітку та рибу, ззовні схожу на карася в кількості 46 штук, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном, необхідно скасувати.

Так, згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у дохід держави: 1 риболовну сітку, що знаходяться на зберіганні ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області; рибу: карась, у загальній кількості 46 штук, що передано на зберігання до ФОП « ОСОБА_6 ».

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у розмірі 72 726 (сімдесят дві тисячі сімдесят двадцять шість) грн., 00 коп.

Скасувати арешт шляхом заборони на користування, відчуження та розпорядження накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року, на вилучене в ході огляду місця події майно, який проводився 21.07.2024 року у період часу з 11:19 год. по 12:02 год. поблизу буд. 289, по вул. Нарвській, що у м. Дніпрі, на затоці Дніпра «Баранови» а саме: на 1 риболовну сітку та рибу, ззовні схожу на карася в кількості 46 штук.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп., витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/104-24/30542-ФХЕД від 31.07.2024.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у дохід держави: 1 риболовну сітку, що знаходяться на зберіганні ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області; рибу: карась, у загальній кількості 46 штук, що передано на зберігання до ФОП « ОСОБА_6 ».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1