Єдиний унікальний номер судової справи 201/770/25
Номер провадження 1-кс/201/306/2025
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної- адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0002084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганськ Луганської області, громадянки України, із вищою освітою, яка є вдовою, зі слів працюючої головою Громадської організації Садового товариства ім. Мічуріна, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

Слідчий слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 поданого в межах кримінального провадження № 0002084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2024 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництвом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002084 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України за наступних обставин.

Так, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 використовуючи власний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 10S, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 під псевдонімом « НОМЕР_3 » діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, здійснює збір інформації щодо переміщення та місць дислокації особового складу, техніки ЗС України на території Донецької області, після чого передає її за допомогою застосунку «Telegram» військовослужбовцю зс рф ОСОБА_7 , чим надає представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, 06.06.2024 року о 20:01 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_8 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військових підрозділів, а також підрозділів Національної поліції, Служби безпеки України у будівлі, що знаходиться за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Лиман, вул. Привокзальна буд. 21, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Також, 06.06.2024 року о 20:01 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_8 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військових підрозділів у будівлі АТ «Укрзалізниця», що знаходиться за адресою: Донецька область, Краматорський

р-н., м. Лиман, вул. Привокзальна буд. 22, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Далі, 06.06.2024 року о 20:06 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_8 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військової техніки Збройних сил України у лісовому масиві, що знаходиться між залізничним полотном (ділянка залізничного сполучення між станціями «Форпостна» та «Колективний» Лиманської ТГ) та автомобільною дорогою у напрямку з м. Лиман до с. Дробишево, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

11.06.2024 року о 20:30 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_8 », текстове повідомлення в якому вказано розташування військових підрозділів у будівлі Лиманського центру зайнятості, що знаходиться за адресою: Донецька область, Краматорський р-н, м. Лиман, вул. І. Лейка 2, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Надалі, 24.06.2024 року о 22:42 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_8 », власноручно зроблений скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «Яндекс Карты» було позначено розташування військових підрозділів на території садового товариства «Мічуріно», яке знаходиться в м. Лиман Краматорського р-ну Донецької область, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, 01.09.2024 року о 20:40 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території м. Лиман Краматорського району Донецької області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_3 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « НОМЕР_3 », надіслала військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_8 », текстове повідомлення в якому вказано розташування особового складу та військової техніки Сил оборони України у будівлі Дробишевського лісництва, яке знаходиться в с. Дробишеве Краматорського р-ну Донецької область, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у державній зраді - діянні умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20 листопада 2024 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 була затримана в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

21 листопада 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

22 листопада 2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

17 січня 2025 року слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Внаслідок особливої складності кримінального провадження необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема, проаналізувати результати отримані в ході проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отримати та проаналізувати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи, визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення, у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 з урахуванням відомостей отриманих в ході аналізу результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вказаних експертних досліджень, слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу. Висновки експерта та вказаних слідчих (розшукових) дій матимуть істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, після отримання висновків вищевказаних експертиз, з урахуванням зазначених у них відомостях, може виникнути потреба в проведенні інших слідчих (розшукових) дій. Організація виконання експертних досліджень та складання висновків потребує значного проміжку часу.

Направлення обвинувального акту до суду без їх проведення недоцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, підозрюваній ОСОБА_4 слід продовжити застосований до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема, на тимчасово окупованій території або в РФ. Тим більше, підозрювана мешкає в м. Лиман Донецької області, яке розташоване неподалік від лінії розмежування з окупованою територією, де триває активна фаза бойових дій

Наявність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що у разі не продовження підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення або стосовно злочинів про які органом досудового розслідування не розпочато досудове слідство.

Існування передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 може в подальшому шляхом погроз, підкупу, умовлянь незаконно впливати на свідків, покази яких мають суттєве значення, а також інших осіб, які на даний час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176, ч. 3 ст. 183 КПК України, до неї може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За наведених обставин слідчий за погодженням із прокурором клопочить про продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

В обґрунтування наведених у клопотанні ризиків додатково зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із використанням мережі інтернет за допомогою, якої остання передавала інформацію через додаток «Telegram» військовослужбовцю зс рф, тому маючи доступ до інтернету вона дистанційно зможе видалити інформацію, яка може стати речовим доказом в кримінальному провадження та по якій на даний момент не проведено комп`ютерно-технічну експертизу. Наявність передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику додатково обґрунтував тим, що підозрювана ОСОБА_4 проживає в населеному пункті, в якому дислокуються військові формування України та знаходиться військова техніка, що може спонукнути ОСОБА_4 до продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому остання підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду надав копії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (повний текст), постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 27.11.2024 року, відповіді експерта департаменту охорони здоров`я за напрямком «Психіатрія» в.о. директора КНП «ОКПЛ м. Слов`янськ» № 2167 від 14.11.2024 року, відповіді в.о. завідувача структурного підрозділу КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ від 14.11.2024 року за № 4/747 та довідку ДІ МВС №10-26112024/14210 відносно ОСОБА_4 .

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала правову позицію захисника ОСОБА_5 з приводу клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Повідомила, що вона є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням та під час її медичного обстеження терапевт висловив підозру щодо наявності у неї онкологічного захворювання через зниження ваги тіла та температуру. Просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Від надання пояснень по суті пред`явленої підозри відмовилась на підставі ст. 63 Конституції України, посилаючись на необхідність узгодження правової позиції із захисником після проведення комп`ютерно-технічної експертизи. Крім того, під час розгляду клопотання виявила бажання щодо її обміну.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки його підзахисна є інвалідом 3 групи та до неї не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0002084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20 листопада 2024 року о 19 годині 10 хвилин підозрювану ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

21 листопада 2024 року слідчий СВ 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року до підозрюваної ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 січня 2025 року, без визначення розміру застави.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 21 січня 2025 року включно.

На підставі постанови заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 20.01.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002084 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 21 лютого 2025 року.

Внаслідок складності кримінального провадження, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, зокрема, проаналізувати результати отримані в ході проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отримати та проаналізувати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи, визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення, у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 з урахуванням відомостей отриманих в ході аналізу результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій необхідно для закріплення доказової бази наявної у кримінальному провадженні і забезпечить повноту та неупередженість проведеного розслідування. Проведення вказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, однак вони матимуть істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого їй злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002084 від 09.07.2024 року, у повідомлення про виявлення кримінального правопорушення за підписом першого заступника начальника ГУ заступника начальника 2 управління (з дислокацією у м Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 08.07.2024 року, у рапорті начальника 2 сектору Слов`янського РВ 2 управління (з дислокацією у м Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 08.07.2024 року, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 16.10.2024 року, у протоколі обшуку за участі ОСОБА_4 від 20.11.2024 року, у протоколі затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 20.11.2024 року, у відповіді керівника групи СІЗ ДВКР СБ України в ОТУ «Старобільськ» від 20.11.2024 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати дотепер ризики можливих спроб підозрюваної ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання (п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі), що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 злочину, що є тими обставинами, які можуть спонукати підозрювану до втечі та переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду на окуповану територію або за межі території України. До того ж, підозрювана ОСОБА_4 проживає в м. Лиман Донецької області, яке розташоване неподалік від лінії розмежування з окупованою територією.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо продовження існування передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливих спроб ОСОБА_4 знищити або спотворити інформацію, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі, шляхом дистанційного видалення через інтернет-мережу у застосунку «Тelegram» відповідну інформацію, до закінчення виконання комп`ютерно-технічної експертизи.

Також слідчий суддя вважає доведеним продовження існування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливих спроб підозрюваної ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, з огляду на місце проживання останньої у м. Лиман Донецької області, тобто у прифронтовому місті та тій частині області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування.

Діставшись висновку про продовження існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає продовження існування цих ризиків доведеним у повній мірі.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведені заявлені у клопотанні ризики можливих спроб підозрюваної ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження існування цих ризиків.

Доводи сторони захисту про неможливість застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що остання є інвалідом 3 групи, слідчий суддя відхиляє, адже захисником не надано жодних документів на підтвердження цієї обставини.

Тим більше, наявність у особи інвалідності 3 групи, за умови відсутності відповідних медичних висновків про неможливість її утримання в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, сама по собі не є підставою для звільнення з-під варти або ж застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної, яка має вищу освіту, є вдовою, до арешту працювала в Громадській організації Садове товариство ім. Мічуріна, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тож, в цьому контексті слідчий суддя вважає доводи сторони захисту щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту непереконливими, адже, з урахуванням наведених вище обставин, цей запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та не буде відповідати тяжкості інкримінованого злочину та характеру наявного суспільного інтересу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, що погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваної ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 21 лютого 2025 року включно.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваній.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 199, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0002084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити в межах строку досудового розслідування до 21 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 21 лютого 2025 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 10 годині 00 хвилин 23 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1