КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року, разом з апеляційною скаргою останньої,-

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП в м. Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_5 в поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування та скаргу останньої на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - повернуто особі, яка подала скаргу.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що направляючи до органу досудового розслідування заяву про вчинення злочину, особа є заінтересованою у якнайшвидшому розгляді такої заяви та початку досудового розслідування, а тому, безумовно, повинна цікавитися ходом розгляду своєї заяви. Натомість, ОСОБА_5 направивши заяву, протягом майже трьох місяців взагалі не цікавилася станом справ із її розгляду. Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення скарги заявниці на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки не вбачав підстав для поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року. Вказану ухвалу слідчого судді скасувати, поновити ОСОБА_5 строк на оскарження бездіяльності слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві та зобов`язати слідчий відділ Деснянського УП ГУНП у м. Києві внести відповідні відомості до ЄРДР та провести досудове розслідування по фактах викладених у заяві останньої.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона 24 жовтня 2024 року звернулася до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві, про яку їй стало відомо 15 жовтня 2024 року. Про розгляд її скарги в суді першої інстанції їй стало відомо в канцелярії Деснянського районного суду м. Києва 02 грудня 2024 року. При цьому, оскаржувана ухвала слідчого судді апелянту вручена не була, а повідомлено, що її направлено на її адресу та запропоновано звернутися до поштового відділення. Станом на дату подання апеляційної скарги оскаржувану ухвалу слідчого судді ОСОБА_5 так і не отримала, однак ознайомилася з текстом ухвали через ЄДРСР.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що вона у липні 2024 року звернулася до Деснянської окружної прокуратури м. Києва із заявою про злочин, направлений на позбавлення права володіння, користування та розпорядження майном, вчинений групою осіб. Листом № 57-661 Звих-24 від 30 липня 2024 року Деснянська окружна прокуратура м. Києва направила для розгляду в межах компетенції вказане звернення начальнику СВ Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві. Листом від 30 серпня 2024 року за вихідним № заступником начальника Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві було відмовлено у порушенні кримінального провадження за фактами, вказаними у заяві ОСОБА_5 , через не виявлення фактів вчинення кримінального правопорушення у діях зазначеної групи осіб. Про результати розгляду заяви ОСОБА_5 не повідомили, а тому її адвокат 15 жовтня 2024 року змушена була звертатись до Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві із усним запитом про надання інформації про результати розгляду заяви. 15 жовтня 2024 року від Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві адвокат отримала копію листа № (368350) від 30 серпня 2024 року, проте відповідну Постанову, яка повинна бути складена за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 , не надано. За таких обставин, є всі підстави вважати, що зазначена Постанова відсутня. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 не погоджуючись із бездіяльністю слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві оскаржила таку бездіяльність 24 жовтня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва, оскільки вважала, що за її заявою повинно бути відкрите кримінальне провадження.

Заслухавши суддю доповідача, ОСОБА_5 та її адвоката ОСОБА_6 , котрі підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подану апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, які надійшли в порядку ст. 422 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Щодо доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, з матеріалів провадження встановлено, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - повернуто особі, яка подала скаргу.

Учасники у судове засідання суду першої інстанції не викликалися, у зв`язку із чим, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, за правилами абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України обчислюється з дня отримання копії ухвали слідчого судді.

Оскаржувану ухвалу ОСОБА_5 не отримувала, про розгляд її скарги та прийняття ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року їй стало відомо 02 грудня 2024 року, з апеляційною скаргою звернулася 06 грудня 2024 року, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язаний внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Із системного аналізу приписів ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно з якими внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а також положень ч. 5 ст. 115 КПК України, за якими при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, встановлено, що десятиденний строк для подання скарги на згадану вище бездіяльність слідчого (щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення) розпочинається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до цього реєстру.

Наведені норми безальтернативно зобов`язують слідчого упродовж 24 годин внести відомості, що містяться у повідомленні про вчинений злочин, до ЄДРДР та розпочати досудове розслідування.

Передбачений процесуальним законом десятиденний строк для подання скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на оскарження рішення слідчого. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція слідчого судді не здійснюється.

Особа, яка бажає подати скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Наведене вище відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року; «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року).

Разом з тим, з матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_5 26 липня 2024 року звернулася до Деснянської окружної прокуратури м. Києва із заявою про вчинення злочину.

В подальшому, 24 жовтня 2024 року ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України подала до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою про кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_5 у скарзі заявила клопотання про поновлення строку на оскарження наведеної вище бездіяльності органу досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, ОСОБА_5 в будь-якому випадку пропустила визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк на оскарження вищевказаної бездіяльності, подавши скаргу до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва лише 24 жовтня 2024 року.

Так, з матеріалів скарги встановлено, що заяву про вчинення злочину Деснянська окружна прокуратура одержала 29 липня 2024 року. За таких обставин, днем, наступним за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, і початком десятиденного строку на подання скарги було 31 липня 2024 року, а кінцем згаданого строку, з урахуванням вихідних днів - 11 серпня 2024 року (понеділок).

Факт подання до слідчого судді скарги з пропуском строку, передбаченого КПК України, констатується і самою ОСОБА_5 , оскільки в скарзі вона просила поновити пропущений процесуальний строк для звернення зі скаргою.

Між тим, ОСОБА_5 маючи можливість оскаржити згадану вище бездіяльність у межах регламентованого КПК України строку, не зробила цього та не навела поважних причин, які б позбавляли її можливості своєчасно подати скаргу в установлений законом строк.

Посилання ж ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що вона отримала відповідь № (368350) від Деснянського управління поліції ГКНП у м. Києві лише 15 жовтня 2024 року та вже 24 жовтня 2024 року оскаржила її до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва -

не слугує підставою для поновлення строку на подання скарги до слідчого судді, оскільки не є об`єктивною причиною, яка б перешкоджала чи могла перешкодити останній при відсутності належного процесуального реагування органу досудового розслідування за її заявою звернутись до слідчого судді з дотриманням установленого ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденного строку.

Наведена вище обставина суб`єктивного характеру виникла внаслідок безпосередніх дій самої ОСОБА_5 , а тому не є поважною причиною пропуску строку в розумінні ст.117 КПК України.

Більш того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності і тільки якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В даному випадку рішення Деснянського УП ГУНП у м. Києві не оформлювалося постановою, а тому скарга мала б бути подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею правильно не встановлено об`єктивних непереборних обставин, які би унеможливили чи могли унеможливити реалізацію права ОСОБА_5 на оскарження стверджуваної нею бездіяльності органу досудового розслідування в порядку та строки, передбачені КПК України, через це є відсутніми підстави для поновлення зазначеного процесуального строку.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність повернення скарги ОСОБА_5 з доданими матеріалами на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, і були би визначеними законом підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року, якою відмовлено ОСОБА_5 в поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування та скаргу останньої на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - повернуто особі, яка подала скаргу - без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3