Справа № 522/347/25
Провадження по справі № 1-кп/522/46/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси №106 кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 28.02.2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України від 15.02.1995 № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (далі Закон), незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно із затвердженим Постановою Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (таблиця ІІ, список № 1) метадон (фенадон) відноситься до наркотичних засобів та рослини, обіг яких обмежено.

Так встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, вчинила кримінальне правопорушення, пов?язане з незаконним обігом наркотичного засобу, за наступних обставин, а саме у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 27.02.2024 в обідній час (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, шляхом знахідки придбала для особистого вживання наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який почала в подальшому зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Так, 27.02.2024 року приблизно о 15:35 годин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа Куликове поле, була зупинена працівниками СКП ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, якими виявлено та на місце події викликано слідчо оперативну групу ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, якою в ході проведення огляду місця події гр. ОСОБА_3 27.02.2024 у період часу з 16:23 годин по 16:29 годин було добровільно видано пачку з-під цигарок марки «Sobranie», з якої вилучено 31 полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено медатон, яку ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Загальний кількісний вміст метадону в речовині становить 2,993 г, що згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великими розмірами, а також згідно наказу МОЗ України №770 від 06.05.2000 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винною ОСОБА_3 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала в повному обсязі та підтвердила обставини справи, які описані у обвинувальному акті та пояснила суду що в лютому 2024 року, більш точної дати та часу не пам`ятає, йшла в сторону «Привозу» через Кулікове поле, побачила в трубі пачку цигарок та взяла її, після чого її зупинили працівники поліції. Те що в пачці знаходяться заборонена наркотична речовина - метадон розуміла.

У вчиненому щиро кається, просила вибачення, вказала, що наразі не вживає наркотичні речовини, висновки для себе зробила.

Просила суд суворо її не карати, врахувати її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Прокурор просив призначити обвинуваченій покарання у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком один рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, без мети збуту.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є уродженкою м. Одеси, громадянка України, офіційно не працевлаштована, з середньою освітою, проживає в м. Одеса, раніше не судима в силу ст. 89 КК України, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, та те, що вона обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженої без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою та досягне своєї мети.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно наданої прокурором довідки про витрати на проведення експертизи встановлено, що витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-24/3574-НЗПРАП від 13.03.2024 року, становлять 12 116,48 гривень.

На підставі ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2024 року на майно, вилучене 27.02.2024 року в ході обшуку ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, Куликове поле, підлягає скасуванню.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 63, 65, 75, 76, 309 КК України, ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджена не виконує покладені на неї обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засуджену для відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 судові витрати, витрачені на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-24/3574-НЗПРАП від 13.03.2024 року на загальну суму 12 116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2024 року на майно, вилучене 27.02.2024 року в ході обшуку ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, Куликове поле, скасувати.

Речові докази у даному кримінальному провадженню:

- 31 полімерний згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, метадон 0,206г та 2,787г, згідно квитанції №601661 знищити.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_5