Справа № 487/1589/25
Провадження № 1-кс/487/1842/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000040 від 13.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 року старший дізнавач СД ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просив старшому дізнавачу СД ВП №3 ОСОБА_3 тимчасовий доступ до медичної картки стаціонарного хворого на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зберігаються в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 з можливістю їх вилучення (здійснення виїмки)

У клопотанні слідчий зазначив, що дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 13.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 12.02.2025 року близько 16 год. невстановлена особа спричинила потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді саден в області голови та тулуба, на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 .

У ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-медичної експертизи для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_5 з метою проведення якої експертам необхідно надати для дослідження медичну документацію про проходження лікування ОСОБА_5 . Вказані обставини слугували підставою для звернення з вказаним клопотанням.

До судового засідання дізнавач не з`явився, надав заяву, якою розгляд клопотання просив провести за його відсутності. Вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України розгляд вказаного клопотання здійснюється без виклику власника майна та осіб, у володінні яких воно знаходяться.

Дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 13.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 12.02.2025 року близько 16 год. невстановлена особа спричинила потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді саден в області голови та тулуба, на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування було встановлено, що після отримання ушкоджень ОСОБА_5 був доставлений до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

З метою проведення судово-медичної експертизи експертам необхідно надати для дослідження медичну документацію про проходження лікування ОСОБА_5 у КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, документи, що знаходяться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, без встановлення яких неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення.

Статтею 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено, що пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно з вимогами ч. ч. 1 - 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Абзацом 10 статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Ці відомості є фактичними даними, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а відтак, відповідно, до ст.ст. 84, 99 КПК України можуть бути використані як доказ.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст. 93 ч. 2 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.162 КПК України відомості, які можуть становити конфіденційну інформацію, відносяться до охоронюваної законом таємниці та порядок доступу до неї регулюється положеннями ч.5 та 6 ст.163 КПК України.

Порядок доступу до такої інформації регулюється положеннями ч.ч. 5, 6 ст.163 КПК України, а саме, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Частино 7 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Дізнавачем надані докази обставин, на які він посилається та доведено наявність підстав, передбачених ч.5,6,7 ст. 163 КПК України.

За такого, з огляду на суть кримінального правопорушення, за яким здійснено правову кваліфікацію кримінального провадження та обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити для проведення повного та всебічного досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що такий ступінь втручання щодо зазначених вище документів, повністю виправдовує потреби досудового розслідування, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 159-166 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 задовольнити.

Надати старшому дізнавачу СД ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 з можливістю вилучення оригіналів.

Ухвала дійсна до 20.05.2025 року (включно).

Роз`яснити посадовим особам КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » положення частини 1 статті 166 КПК України, згідно яких, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1