УХВАЛА
Єдиний унікальний номер №440/1472/19
Провадження №1-кс/943/5/2025
28 січня 2025 року м. Буськ
Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, а у поданій ним скарзі просить її розгляд проводити у його відсутності через воєнний стан та лікування.
Прокурор та слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Ураховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження щодо розгляду цієї скарги не здійснювалося, що відповідає процесуальним приписам ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали отриманого кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді, полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, які оформлюється постановою, можуть бути подані особою протягом десяти днів з дня отримання особою її копії.
Разом із тим, до поданої скарги скаржник ОСОБА_3 долучив поштовий конверт зі штемпелем пошти від 18.11.2024, направленого скаржнику ОСОБА_3 від ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області з відміткою скаржника про його отримання 31.12.2024, як про це стверджує у поданій скарзі ОСОБА_3 . Натомість, у наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалах відсутні об`єктивні дані щодо швидшого отримання скаржником копії оскаржуваної постанови слідчого, а тому слідчий суддя погоджується із доводами скаржника, що ним такий строк не був пропущений, виходячи із положень ч. 1 ст. 304 КПК України та вищенаведених матеріалів, а слідчим вказане процесуальне питання не спростовано.
Частиною другою статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч. 1 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК України).
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі, а також уповноважений, серед іншого, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом (п.п. 2, 3, 8, 9 ч. 2 ст. 40 КПК України).
Зокрема, мотиви ухвали слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 22 квітня 2020 року зводились до того, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містила належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, оскільки слідчим неповно виконано вказівки прокурора від 29.03.2019 року (в порядку статті 36 КПК України), зокрема: не допитано ОСОБА_3 з приводу викладених у його заяві доводів, не проведено додаткового допиту ОСОБА_6 , а також не проведено інші необхідні та можливі слідчі дії у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя констатував, що непроведення допиту заявника ОСОБА_3 лише з тих підстав, що він не з`явився для допиту, що не може бути підставою для закриття кримінального провадження. Крім того слідчим не вирішено питання про допит чоловіка ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 , на якого вказує скаржник у поданій заяві про вчинення кримінального правопорушення за ст. 356 КК України. Також закриваючи кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності ознак складу кримінального правопорушення, слідчим не зазначено, в чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Проте, не усунувши наведені недоліки в ухвалі слідчого судді від 12.02.2020 року та без проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчим повторно винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження від 05.03.2020 року, обмежившись лише одноразовим викликом повісткою до слідчого: скаржника ОСОБА_3 на 25.02.2020 та ОСОБА_8 на 28.02.2020, відправленими поштою, за відсутності в матеріалах провадження даних щодо підтвердження отримання адресатами повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом. Однак, положеннями КПК України передбачено наслідки неприбуття на виклик, якими вправі скористатись слідчий (ст. 139, ст. 140 КПК України). Отже, за встановлених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята передчасно, не виконано в повному обсязі вказівок прокурора від 29.03.2019 року та не усунуто недоліків, наведених в ухвалі слідчого судді від 12.02.2020 року, а висновки слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивовані та невичерпаними залишається можливість проведення слідчим передбачених КПК слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Крім того, закриваючи кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності ознак складу кримінального правопорушення, слідчим не зазначено, який саме склад кримінального правопорушення і в чиїх діях відсутній.
Як передбачено ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що оскаржувана постанова слідчого прийнята передчасно, не виконано в повному обсязі вказівок прокурора від 29.03.2019 року та не усунуто недоліків, наведених в ухвалах слідчого судді від 12.02.2020 року та від 22 квітня 2020 року в даному кримінальному провадженні в частині дотримання повноти, всебічності та об`єктивності розслідування у кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних щодо проведення допиту скаржника ОСОБА_3 , незважаючи на мотиви оскаржуваної постанови слідчого в цій частині щодо неодноразових неявок ОСОБА_3 до органу досудового розслідування, оскільки у попередній ухвалі слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 22 квітня 2020 року звернуто увагу на те, що положеннями КПК України передбачено наслідки неприбуття на виклик, якими вправі скористатись слідчий (ст. 139, ст. 140 КПК України), чого вказані матеріали кримінального провадження не містять.
Отже, за встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржувана постанова слідчого прийнята передчасно, висновки слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивовані та невичерпаними залишається можливість проведення слідчим передбачених КПК слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, зокрема і тих, на які покликається у поданій скарзі ОСОБА_3 .
Відтак, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає до скасування, а матеріали кримінального провадження слід направити до СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 26, 36, 38, 40, 41, 107, 110, 139, 140, 284, 303, 304, 305, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в порядку статті 309 КПК України не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1