печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження № 0001043 відомості про яке 30.06.2021 внесені до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001043 відомості про яке 30.06.2021 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 вважав неможливим призначення судового розгляду, клопотав про повернення обвинувального акта прокурору з підстав того, що до обвинувального акта всупереч вимогам п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України не додано розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, а реєстр матеріалів досудового розслідування містить неправдиві відомості про відкриття стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який є таким, що відповідає вимогам с. 291 КПК України. Зазначив, що стороною обвинувачення, у зв`язку із неможливістю безпосереднього вручення обвинувального акта з додатками, вжито достатніх заходів для його вручення ОСОБА_3 , зокрема шляхом його направлення засобами поштового зв`язку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заявлених клопотань, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосується клопотання яке вирішуються, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що угод про визнання винуватості у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходило.

Підстави для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України відсутні.

Щодо клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, суд не знаходить невідповідності вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону і порушень, що унеможливлювали би призначення справи до розгляду.

Щодо відсутності розписки обвинуваченого та його захисника, як обов`язкового додатку до акта, передбаченого п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу) та його захиснику. Розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування є обов`язковим додатком до обвинувального акта (п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України).

Виконання прокурором обов`язку з надання стороні захисту копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від обвинувачення.

Водночас, закріплюючи вимогу щодо надання обвинувального акта під розписку, кримінальний процесуальний закон не врегулював випадок коли його неможливо вручити підозрюваному особисто або коли особа ухиляється від його отримання. Відтак суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, до яких відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» належить Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини. При цьому суд вважає, що посилання у цьому випадку не застосовується для обмеження прав і свобод, які передбачені Конвенцію, а використовується для вирішення питання, що не врегульовано однозначно на національному рівні.

Так, у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини неодноразово зверталася увага на значущість повідомлення особи про характер і причину висунутого проти нього обвинувачення. Зокрема, у рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» (рішення від 25.07.2000 року, заява №23969/94) зазначається, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. При цьому обов`язок повідомити обвинуваченого повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, зробивши інформацію доступною, але не довівши її до відома захисту.

Разом з тим, якщо недотримання цього обов`язку трапилось з вини обвинуваченого, то він не може стверджувати про порушення прав сторони захисту (рішення у справі Кемпбел та Фелл проти Сполученого Королівства від 28.06.1984, заяви № 7819/77, 7878/77).

За таких обставин, судом має бути встановлено чи вжито стороною обвинувачення розумних та достатніх заходів для надання у ОСОБА_3 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001043; чи мав обвинувачений можливість внаслідок дій сторони обвинувачення, пов`язаних з наданням копії обвинувального акта, дізнатися про факт наявності щодо нього такого обвинувачення; чи викликана відсутність розписки діями/бездіяльністю обвинуваченого.

Як свідчить досліджений у судовому засіданні опис поштового відправлення, 26.09.2023 після складення та затвердження обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001043, його копію разом із реєстром матеріалів досудового розслідування, слідчим Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві було направлено ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про що в матеріалах справи міститься відповідний опис та накладна про здійснення поштового відправлення.

Аналогічні дії щодо вручення обвинувального акта вжито органом досудового розслідування щодо захисника ОСОБА_5 .

Зазначене свідчить про те, що стороною обвинувачення вжито розумних та достатніх заходів для вручення ОСОБА_3 , а також його захиснику копій обвинувального акта та копій реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001043. ОСОБА_3 внаслідок дій сторони обвинувачення, пов`язаних з наданням йому копії обвинувального акта, був обізнаний про факт наявності щодо нього самого обвинувачення. За таких обставин, на переконання суду, відсутність розписки обвинуваченого ОСОБА_3 про отримання обвинувального акта з додатками до нього не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Доводи сторони захисту щодо недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування як підстави для повернення обвинувального акту з огляду на відсутність у ньому відомостей про складання обвинувального акта, судом не можуть бути визнанні обґрунтованими з огляду на те, що відповідно до змісту ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не є складовою частиною обвинувального акта, як стверджує захисник, а є окремим документом, що долучається до обвинувального акта, тобто додатком до нього.

Разом з тим, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність вимогам КПК України саме обвинувального акта, а не інших документів, що додаються до нього.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підстави для повернення обвинувального акта відсутні.

Обвинувальний акт підсудний Печерському районному суду м. Києва згідно правил, передбачених ст.ст. 32, 33, 615 КПК України.

За такого, під час підготовчого судового засідання з`ясовано, що відсутні перешкоди призначення судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, суд завершив підготовку до судового розгляду та вирішує про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 33, 182, 314-317, 331, 615 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001043 відомості про яке 30.06.2021 внесені до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на 14:00 год. 06.02.2025 у приміщенні Печерського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони відповідно до ст. 317 КПК України мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1