Справа № 572/896/25
Провадження № 1-в/572/290/25
У Х В А Л А

24 березня 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого

28 грудня 2021 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 6 місяців;

4 липня 2023 року Львівським апеляційним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

28 травня 2024 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 6 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 на підставі Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 28 травня 2024 року Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 вчинив, зокрема, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 22 травня 2021 року та 23 серпня 2021 року на суму 1000 грн. кожен, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинення шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, за епізодами, які мали місце 22 травня 2021 року та 23 серпня 2021 року на суму 1000 грн. кожен.

Оскільки Законом № 3886-ІХ статтю 51 КУпАП викладено в редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, просив вироки переглянути, звільнивши засудженого від призначеного покарання за вчинення зазначених епізодів.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою та третьою статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з частиною шостою статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викрадення чужого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною п`ятою підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює п`ятдесяти відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року (1 січня 2021 року - 2270 грн.).

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-ІХ, засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за діяння, кримінальна караність яких законом усунена.

На підставі ст.ст. 3, 5, 74 КК України, Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2024 року за ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років та за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Рахувати ОСОБА_4 засудженим за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2024 року до покарання:

за ч. 1 ст. 361 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

за ч. 2 ст. 361 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком та вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2021 року, більш суворим покаранням, призначеного вироком Львівського апеляційного суду від 4 липня 2023 року, визначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, зарахувавши покарання, відбуте повністю, за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2021 року з 28 січня 2022 року по 28 липня 2022 року включно з розрахунку один день позбавлення волі за один день арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 квітня 2023 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 вересня 2021 року в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 5 вересня 2021 року по 27 січня 2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1