Справа № 346/817/25
Провадження № 1-кс/346/153/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря c/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000004 від 04 січня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , не одруженого, навчається на третьому курсі Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись із вказаним клопотанням слідча посилається на те, що слідчим відділенням Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування встановлено, що 19 грудня 2024 року близько 20 год 50 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Коломия, по вул. Січових Стрільців, Івано-Франківської області, неподалік магазину «Раківчицькі ковбаси», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, зухвалість, вседозволеність, зневажливе ставлення до громадського порядку з явної неповаги до суспільства, безпричинно, повалив на землю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та почав наносити удари кулаками рук в голову і потилицю та декілька ударів ногою в спину, ключицю справа і тулуб. Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_7 cпричинено тілесні ушкодження у вигляді неповного розриву правого ключично-акроміального з`єднання, синців у ділянці спини та передньої поверхні правої половини грудної клітки, які відповідно до висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, 21 грудня 2024 року близько 19 год 20 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Коломия по вул. Січових Стрільців, Івано-Франківської області, неподалік магазину «Аврора» діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, зухвалість, вседозволеність, зневажливе ставлення до громадського порядку з явної неповаги до суспільства, безпричинно, обхватив руками за тулуб ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перекинув його через себе на землю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді, саден лобної ділянки та правої вушної мушлі (раковини), які відповідно до висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 26 грудня 2024 року близько 10 год 40 хв, ОСОБА_6 , проходячи неподалік пам`ятника «Воїнам-Афганцям», по вул. Січових Стрільців в м. Коломия Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, зухвалість, вседозволеність, зневажливе ставлення до громадського порядку з явної неповаги до суспільства, безпричинно, обхватив руками за тулуб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та перекинув його через себе на землю, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої травми правої половини грудної клітки та поясу правої верхньої кінцівки з синцями на шкірі грудної клітки переломами правої лопатки, 4-8 ребер справа та грудинного кінця правої ключиці.

Також, 01 січня 2025 року близько 11 год 40 хв, ОСОБА_6 , проходячи м. Коломия по вул. Чайковського, біля будинку 34, Івано-Франківської області, безпричинно, наніс два удари кулаками рук по обличчю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим спричинив останньому фізичну біль.

Крім того, 15 січня 2025 року близько 20 год, ОСОБА_6 , перебуваючи м. Коломия по вул. Чайковського, Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських понукань, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, зухвалість, вседозволеність, зневажливе ставлення до громадського порядку з явної неповаги до суспільства, безпричинно, наніс удари руками по руках ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внаслідок чого спричинив останньому фізичну біль.

17 січня 2025 року близько 22 год 40 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Коломия по вул. Січових Стрільців, Івано-Франківської області, неподалік ресторану «Вілла Фамілія» діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, зухвалість, вседозволеність, зневажливе ставлення до громадського порядку з явної неповаги до суспільства, безпричинно, наніс один удар правою рукою в грудну клітку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внаслідок чого останній впав на бетонну поверхню, що спричинило йому фізичну біль.

14 лютого 2025 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.296, ч.1 ст.122 КК України.

Причетність підозрюваного до вищевказаних кримінальних дій підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, копії яких додані до матеріалів клопотання.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідча обумовлює наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Слідча вказує, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів неможливо, зокрема застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, особистого зобов`язання, а також застави, щодо підозрюваного є неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного даним запобіжним заходом.

Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, що дозволить забезпечити виконання та дотримання підозрюваним його обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідча клопотання з вказаних підстав підтримали.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заперечили. Вказують, що внаслідок застосування цілодобового домашнього арешту буде порушено право підозрюваного на отримання освіти, оскільки останній навчається на стаціонарній формі навчання на третьому курсі університету і на даний момент проходить практику.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , не вирішуючи питання про доведеність його вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення їх саме підозрюваним ОСОБА_6 .

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів слідчий суддя вважає, що підозра у інкримінованому злочині є достатньо обгрунтованою.

Зокрема, про це свідчать досліджені в судовому засіданні: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000004 від 04 січня 2025 року про внесення відомостей вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України; електронний рапорт про вчинення кримінального правопорушення від 21.12.2024 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 21.12.2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.01.2025, висновок судово-медичної експертизи від 15.01.2025, електронний рапорт про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2024, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 19.12.2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.01.2025, висновок судово-медичної експертизи від 21.01.2025, постанову про перекваліфікацію злочину від 14.02.2025, електронний рапорт про вчинення кримінального правопорушення від 26.12.2024, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 26.12.2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 10.01.2025, протокол огляду предмета від 10.01.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2025, протокол огляду предмета (відеозапису із камер відеоспостереження) від 13.01.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 13.01.2025, протоколом обшуку від 29.01.2025, який за місцем проживання ОСОБА_6 , висновок судово-медичної експертизи від 06.02.2025, рапорт ДОП Коломийського РВП ОСОБА_14 про факт вчинення кримінального правопорушення від 07.01.2025, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 04.01.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09.01.2025, постанову про зміну правової кваліфікації від 21.01.2025, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 від 20.01.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 28.01.2024, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2025, протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_11 від 18.02.2025, рапорт старшого оперуповноваженого СКП Коломийського РВП ОСОБА_15 від 05.02.2025, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_12 від 17.01.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 11.02.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 11.02.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2025, протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_12 від 13.02.2025, протокол огляду предмета (відеозапису із камер відеоспостереження ) від 14.02.2025.

Враховуючи обґрунтованість підозри, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено також наявність ризиків, про які зазначила слідча.

При цьому слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який є несудимим, його стан здоров`я, здобуття ним вищої освіти.

Щодо існування ризиків передбачених пп. 1, 3 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що зважаючи на те, що ОСОБА_6 інкримінуються вчинення кримінального проступку та нетяжкого злочину, за які передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, що може бути підставою та мотивом переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства;

- також існує ризик, незаконно впливу на потерпілих, з метою схиляння їх до зміни показань чи надання недостовірних показань з приводу події вчиненого злочину, шляхом залякування, вмовляння, погроз або іншим чином;

- підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення у яких підозрюється, оскільки на даний час в кримінальному провадженні шість потерпілих осіб відносно яких були вчинені хуліганські дії, двом з яких спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що свідчить про наявність ризику продовження ОСОБА_6 вчинення протиправних діянь.

Вказане свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки, тому вважаю, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а також в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, як домашній арешт.

З огляду на характер правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , їх систематичний характер, посягання на громадську безпеку та фізичну недоторканість інших осіб, слідчий суддя не вбачає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту лише в нічний час, на чому наполягає підозрюваний та його захисник, з метою надання можливості продовжувати навчання. Слідчий суддя зазначає, що у даній справі застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції та право на здобуття ним вищої освіти.

Тому, слідчий суддя вважає, що враховуючи вагомість доказів про підозру вчинення кримінального правопорушення з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобіганню вказаних ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, чи продовжувати вчинення ним інших кримінальних правопорушень, обрання запобіжного заходу у вигляді обмеженого домашнього арешту чи іншого більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, тому подане клопотання слід визнати обґрунтованим та задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_6 такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, у даному кримінальному провадженні, а також до Коломийського міськрайонного суду за першою вимогою;

- цілодобово не відлучатися з постійного місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, у даному кримінальному провадженні, а також Коломийського міськрайонного суду;

- утримуватися від спілкування із потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту призначити строком на шістдесят днів, до 20 квітня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд, підозрюваним протягом п`яти днів з часу отримання копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1