Провадження №1-кс/359/851/2025
Справа № 359/4541/25
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2025 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002670 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366, ч.2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , зважаючи на те, що останнє було визнано речовим доказом та необхідністю його збереження.

В судовому засіданні старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя дослідивши клопотання, заслухавши думку слідчого, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002670 від 08.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, попередньо отримавши згоду своєї рідної сестри ОСОБА_7 , 22.05.2023 у невстановленому точно місці в с. Проців Бориспільського району Київської області, склав офіційний документ - Протокол №01/2023 Загальних зборів (Парафіяльних зборів) Релігійної організації, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про те, що члени Парафіяльних зборів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , - проголосували по 3,4 питанню щодо прийняття рішення про звернення та отримання благословення (згоди) щодо відчуження ОСОБА_7 культових приміщень релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Київської єпархії Української Православної Церкви (парафії), шляхом укладення договору пожертви або договору дарування та уповноваження настоятеля ОСОБА_6 направити відповідне звернення та передачі (відчуження) ОСОБА_7 культових приміщень релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Київської єпархії Української Православної Церкви (парафії), шляхом укладення договору пожертви або договору дарування між Релігійною організацією та ОСОБА_7 .

Не будучи обізнаними про кримінально протиправні наміри настоятеля ОСОБА_6 , члени Парафіяльних зборів підписали протокол на останніх аркушах, в графах напроти своїх прізвищ, не ознайомлюючись при цьому з його змістом.

22.05.2023 ОСОБА_6 склав на направив прохання (лист) ОСОБА_17 і Броварському, керуючому Бориспільською єпархією, УПЦ ОСОБА_5 (митрополиту Антонію), з проханням благословення (надання згоди) на безоплатну передачу ОСОБА_7 культових приміщень релігійної громади Свято-Михайлівської парафії Київської єпархії Української Православної Церкви (парафії), які належать релігійній громаді на праві власності, шляхом укладення договору пожертви.

До прохання (листа) настоятель ОСОБА_6 додав як додаток копію підробленого протоколу №01/2023 від 22.05.2023 Загальних зборів (Парафіяльних зборів), здійснивши тим самим видачу службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Отримавши від настоятеля ОСОБА_6 вказане прохання, митрополит ОСОБА_5 з 22 по 26 травня 2023 року, не будучи обізнаним, що з проханням наданий підроблений протокол Загальних зборів (Парафіяльних зборів), надав ОСОБА_6 письмове благословення (згоду) на відчуження культових приміщень.

Далі ОСОБА_6 підшукав приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , в офісі якого 26.05.2023 настоятель ОСОБА_6 разом з рідною сестрою ОСОБА_7 прибув до офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_2 та разом з іншими правовстановлюючими документами надав приватному нотаріусу ОСОБА_18 оригінал підробленого протоколу №01/2023 від 22.05.2023 Загальних зборів (Парафіяльних зборів), здійснивши тим самим видачу службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу. Цього ж числа приватним нотаріусом ОСОБА_18 , яка не була обізнана про кримінально протиправні наміри ОСОБА_6 , між Релігійною організацією, в особі настоятеля ОСОБА_6 (Пожертвувач), та ОСОБА_7 (Обдарована), посвідчено договір пожертви культових приміщень, який зареєстрований в реєстрі за №372.

Здійснюючі вказані дії спрямовані на розтрату чужого майна, настоятель ОСОБА_6 , шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинив розтрату чужого майна, на користь ОСОБА_7 , в особливо великих розмірах - на загальну суму 7.226.935 грн.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В своєму клопотанні про арешт майна, слідчий посилається як на підставу накладення арешту на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України: збереження речового доказу.

Так, з клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 15.04.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_5 , який 22 по 26 травня 2023 року, не будучи обізнаним про незаконні наміри ОСОБА_6 , надав останньому письмове благословення (згоду) на відчуження культових приміщень.

Між тим, слідчий суддя вважає, що слідчим ні у поданому клопотанні, ні у долучених до нього матеріалах, а ні під час судового засідання, не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та відношення його до кримінального правопорушення в сенсі вимог ст.98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки внесено без передбачених діючим законодавством обґрунтувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 23.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1