1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/858/25 1-кп/335/522/2025
08 квітня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, українець, громадянина України, маючого середню - спеціальну освіту, працевлаштованого на посаді водія КП «ЕЛУАШ», одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
28.01.2025 до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і ухвалою суду від 30.01.2025 призначено підготовче судове засідання.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 09 грудня 2024 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по проїзній частині вул. Сєдова зі сторони вул. Адмірала Нахімова в напрямку руху до Південного шосе в м. Запоріжжя.
В цей же час, в районі будинку № 36 по вул. Сєдова на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та дорожнім знаком 5.38.1 Правил дорожнього руху вийшла пішохід ОСОБА_4 , яка розпочала перетин дороги, рухаючись справа - наліво по ходу руху автомобіля «ЗАЗ-110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Водій ОСОБА_6 , продовжуючи рух по проїжджій частині вул. Сєдова, наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, маючи можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_4 , а також маючи об`єктивну можливість уникнути на неї наїзду шляхом своєчасного застосування мір гальмування керованого ним автомобіля «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідних заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого виїхав на вказаний пішохідний перехід, де передньою правою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо - транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження:
«Травма лівого гомілковостопного суглоба: закриті переломи нижньої третини та голівки лівої малогомілкової кістки, медіальної кісточки та заднього краю лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, розрив дистального міжгомілкового синдесмозу лівої гомілки, які кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я»;
«Гематома в ділянці правої гомілки по задній поверхні, кваліфікується як легке тілесне ушкодження».
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час підготовчого судового засідання суд встановив, що вказане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
20.03.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, відшкодував спричинену потерпілій шкоду.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокатОСОБА_5 клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України підтримали та просили його задовольнити, при цьому обвинувачений зазначив, що вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнає повністю, щиро розкаявся у вчиненому.
Суд роз`яснив наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, обвинувачений пояснив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_4 подала письмову заяву, якою підтвердила до жодних претензій до обвинуваченого не має, збитки відшкодовано, просить звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням та закрити кримінальне провадження.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого та потерпілої не заперечувала, оскільки воно не суперечить вимогам діючого закону.
Вислухавши думку учасників справи, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ст. 44 КК України, ч. 1 ст. 285, ч. 1 ст. 286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом у випадках, передбаченим законом про кримінальну відповідальність.
Так, згідно з ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який є нетяжким злочином за кваліфікацією злочинів на підставі ст.12 КК України, раніше не судимий, у судовому засіданні суд з`ясував, що потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, а обвинувачений, визнаючи в повному обсязі свою вину та щиро каючись, усунув заподіяну шкоду шляхом примирення з потерпілою та відшкодування завданої шкоди.
Суд переконався в тому, що примирення між сторонами відбулося у добровільному порядку, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, тому, враховуючи викладене, дійшов висновку, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілою, враховуючи заявлене про це клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в тому числі і у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У зв`язку з цим кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України підлягає закриттю.
Крім того, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Суд вважає, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2024 року на автомобіль «ЗАЗ110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.
Такий висновок зроблений Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 01.02.2024 у справі №930/497/23.
Керуючись ст.44, 46 КК України, ст. 174, ст.284, ст.285, ст.286 КПК України, суд,-
Клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2024 року на автомобіль «ЗАЗ110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , скасувати.
Речовий доказ: автомобіль «ЗАЗ110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та знаходиться на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 8754 гривень 90 копійок.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги .

Суддя ОСОБА_1