Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/118/25
Провадження № 1-кп/673/84/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000009 від 18.01.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого санітаром у Зяньковецькому психоневрологічному інтернаті, із задовільним станом здоров`я, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

встановив:

15 січня 2025 року близько 18 год. 10хв. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з дружиною ОСОБА_3 в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно наніс дружині один удар долонею лівої руки в область правого ока, внаслідок чого остання, втративши рівновагу, впала.

В подальшому, ОСОБА_4 в той час коли ОСОБА_3 перебувала у лежачому положенні умисно за допомогою долоні правої руки наніс їй два удари в область правого ока та носа, а також губ справа.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді подряпин шкіри спинки носа, верхньої та нижньої повіки правого ока з переходом на ніс справа, верхньої та нижньої губи справа з переходом на бороду, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 показав, що в січні 2025 року біля 18год., прибувши за місцем свого проживання у с. Божиківці Хмельницького району Хмельницької області, виявив як дружина спільно із дочкою вживають алкогольні напої. Вказане його обурило, оскільки протягом тривалого часу дружина дозволяла собі подібну поведінку, в зв`язку з чим за допомогою долоні лівої руки наніс останній один удар в область голови. Так як ОСОБА_3 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, від вказаного удару похитнуся та впала. Після цього, підійшовши до дружини у лежачому положенні, намагався її привести до тями та долонею руки бив її по обличчю. Вказані дії відбувалися в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 . В скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді підтвердила як 15.01.2025 року у вечірній час за місцем свого проживання вживала алкогольні напої спільно із своє повнолітньою дочкою ОСОБА_8 . Коли додому повернувся чоловік ОСОБА_4 , між ними виник конфлікт, в ході якого останній за допомогою долонь рук наносив їй удари в область голови. Про точні деталі вказаної події не пригадує. При цьому також пояснила, що раніше випадків застосування фізичного насильства з боку чоловіка не було, у зазначений у обвинувальному акті час таке відбулося вперше.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок, відомості, які б негативно характеризували його за місцем проживання відсутні, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_9 , 2013р.н. Івана,2015р.н. та дочку ОСОБА_9 , 2018р.н., вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро кається у скоєному. Останню обставину суд визнає такою, що пом`якшує йому покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення щодо подружжя та у присутності дітей.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.

Також суд вважає за необхідне відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення , пов`язаного з домашнім насильством ОСОБА_3 , застосувати щодо ОСОБА_4 один із обмежувальних заходів та покласти на останнього обов`язок проходження програми для кривдників.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_3 не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368,370,374-376, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.

На підставі п. 5 ч. 1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Виконання програми для кривдників щодо ОСОБА_4 відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» покласти на Деражнянську міську раду Хмельницької області.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_3 не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1