Провадження № 1-кп/554/1317/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» грудня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000486 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2024 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинив фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, а саме, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час словесної сварки зі своєю матір?ю ОСОБА_5 , наніс їй декілька ударів, не менше чотирьох, руками в область обличчя, а саме: перший удар кулаком правої руки по голові, а саме у область лобу, після цього і ще три удари двома руками зігнутими в кулак по голові, а саме в область вуха та скроні, тобто вчинив кримінальне правопорушення, пов?язане з домашнім насильством щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах. Внаслідок нанесення вищевказаних ударів, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м?яких тканин ділянки чола з права і повік правого ока, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою провину, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті повністю підтвердив, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорює. Суду пояснив, що 24 липня 2024 року приблизно о 16.30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , він сильно посварився зі своєю матір`ю, оскільки вона приносить додому різний злам та непотріб, через що заломила всю квартиру. Він намагався їй пояснити, що цього робити не треба, але вона його не чула. Тоді він розсердився на неї і кілька разів вдарив кулаками по обличчю. В скоєному щиро розкаюється, зробив відповідні висновки та пообіцяв, що більше таке не повториться.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у скоєному, не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення його правову кваліфікацію, правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, обмежився тільки допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого. Інші докази по справі не досліджувались.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, повністю визнав свою провину та щиросердно розкаявся у скоєному, активно спряв розкриттю кримінального правопорушення, що визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого вік, а також щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

На підставі вищевикладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, його обставини та наслідки, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання та обставини, що обтяжують його покарання, а також, той факт, що особі повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 може бути призначено покарання, без ізоляції від суспільства, в межах санкції статті, у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

За глибоким переконанням суду саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого кримінального правопорушення, відповідати особі обвинуваченого та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи.

Крім того, враховуючи, що під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту його проголошення.

Обмеження щодо оскарження вироку встановлені в ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1