У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2025 року про продовження відсторонення від посади

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Правдино Білозерського району Херсонської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002196.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2025 року продовжено строк відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від посади директора головного природознавця Національного природного парку «Білобережжя Святослава», до 26.03.2025 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого суді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від посади директора головного природознавця Національного природного парку «Білобережжя Святослава», у зв`язку з порушенням підсудності та повернути вказане клопотання прокурору.

Узагальнені доводи апелянта.

Апелянт не погоджуючись з рішенням слідчого судді, зазначає, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.02.2025 р. та 18.02.2025 р., місцем знаходження Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві є м. Миколаїв, вул. Погранична, 9, а тому розгляд клопотання прокурора повинен був розглядати слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва. Станом на 25.02.2025 р. місцезнаходження вказаного управління не змінилось.

За цих обставин, захисник вважає, що з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, слідчий суддя не мав права розглядати та задовольняти клопотання прокурора.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002196, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України № 401-о від 29.09.2021 р. ОСОБА_5 призначено на посаду директора національного парку (далі НПП) «Білобережжя Святослава».

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п. 3.6. Положення про НПП «Білобережжя Святослава» директор парку має наступні повноваження: здійснює керівництво роботою адміністрації Парку та несе відповідальність за виконання покладених на неї завдань; забезпечує виконання завдань, визначених у пункті 2.2. розділу 2 «Мета створення і завдання» Положення; представляє Парк в органах державної влади, місцевого самоврядування, судових органах, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності та у відносинах з трудовим колективом; розпоряджається за погодженням із Міндовкілля коштами та майном Парку у порядку, встановленому законодавством; відповідає за результати діяльності перед Міндовкілля; видає у межах своєї компетенції накази; визначає функціональні обов`язки працівників Парку; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Наказом директора НПП «Білобережжя Святослава» за № 23-3-7-в-о від 25.03.2022 р., ОСОБА_8 призначено на посаду заступника директора головного природознавця НПП «Білобережжя Святослава», шляхом переведення з посади начальника відділу державної охорони.

У відповідності до ст. 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п. 5.5. Положення про НПП «Білобережжя Святослава», п. 5 Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України, з врахуванням покладених на Службу державної охорони природно-заповідного фонду України завдань, директор та заступник директора головний природознавець НПП «Білобережжя Святослава» наділені наступними повноваження: здійснювати охорону природних комплексів національного природного парку; здійснювати охорону диких тварин і місць їх перебування у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду; забезпечувати порядок використання природних ресурсів; забезпечувати додержання вимог щодо відвідування територій та об`єктів природно-заповідного фонду; попереджувати пошкодження лісових насаджень унаслідок незаконних рубок; здійснювати заходи щодо запобігання виникненню, поширенню пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації; інформувати відповідні державні органи про надзвичайні ситуації; забезпечувати реалізацію заходів з профілактики та захисту природних комплексів від шкідників і хвороб у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду; підтримувати у належному стані межові та охоронні знаки, інформаційні аншлаги, квартальні та ділянкові стовпи, а також протипожежні споруди; забезпечувати додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, у тому числі додержання вимог проектів організації територій та об`єктів чи проектів утримання та реконструкції об`єктів природно-заповідного фонду, на всій його території; забезпечувати проведення роз`яснювальної роботи щодо необхідності збереження особливо цінних природних комплексів та об`єктів.

Отже, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора НПП «Білобережжя Святослава» та ОСОБА_8 , який обіймає посаду заступника директора головного природознавця НПП «Білобережжя Святослава» ОСОБА_8 , відповідно до ст. 61 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», п.п. 2, 5, 6 Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 14.07.2000 р., п.п. 3.6, 5.1-5.5 Положення про НПП «Білобережжя Святослава», затвердженого наказом № 87 від 31.08.2020 р. Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України», є представниками Служби державної охорони природно-заповідного фонду України, а отже з врахуванням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, є службовими особами правоохоронного органу (Служби державної охорони природно-заповідного фонду України).

Наказом директора НПП «Білобережжя Святослава» за № 134-о від 02.12.2021 р. ОСОБА_9 призначено на посаду начальника фінансово економічного відділу головного бухгалтера.

В порушення ст. 19 Конституції України, ст. ст. 3, 22-24 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді вимагання та отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_5 , наділений повноваженнями виносити накази про переведення на простій, звільняти працівників парку, при цьому, у нього виник злочинний корисливий умисел на отримання неправомірної вигоди шляхом отримання грошових коштів від підлеглих працівників.

Реалізуючи свій злочинний умисел на досягнення кінцевого корисливого результату, ОСОБА_5 , з метою уникнення викриття його протиправних дій правоохоронними органами, вирішив здійснити ретельну підготовку до вчинення задуманого ним злочину та залучити до організованого ним кримінального правопорушення інших осіб, з метою об`єднання спільних намірів за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, ОСОБА_5 розробив план вчинення кримінальних правопорушень та безпосередній механізм отримання неправомірної вигоди шляхом розподілення функцій між усіма учасниками групи; вчинення дій, спрямованих на приховування протиправної діяльності, залучення посередника, який буде спілкуватися з особами, у яких можна отримати неправомірну вигоду та отримання останнім грошових коштів; безпосередній збір та передачу грошових коштів іншим учасникам групи; нарахування грошових коштів у вигляді заробітної плати, у тому числі премії та визначення розміру неправомірної вигоди, яку підлеглий працівник повинен надати.

З цією метою, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше березня квітня 2022 року, вирішив залучити до вказаної злочинної діяльності свого заступника ОСОБА_8 та начальника фінансово економічного відділу головного бухгалтера ОСОБА_9 .

В подальшому, у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, ОСОБА_5 довів злочинний план до відома ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які надали згоду на участь у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, відповідно до відведеної їм ролі.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, з метою створення умов, за яких ОСОБА_10 буде вимушений надати неправомірну вигоду за не винесення наказу щодо простою з вини працівника у березні квітні 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_10 про те, що останній повинен віддавати частину заробітної плати, розмір якої йому буде повідомляти ОСОБА_9 .

ОСОБА_10 , будучи робітником з благоустрою НПП «Білобережжя Святослава» та підлеглим працівником ОСОБА_5 надав згоду на надання неправомірної вигоди.

29.11.2024 р. ОСОБА_9 , діючи у відповідності до розробленого плану, надіслала повідомлення у месенджер «Viber» ОСОБА_11 про те, що останній повинен віддати з отриманої заробітної плати 44 500 грн.

03.12.2024 р. у після обідній час, ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де передав на її вимогу грошові кошти у сумі 44 500 грн.

Після отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , ОСОБА_9 повідомила про це ОСОБА_8 та ОСОБА_5 та вони домовилися про зустріч на перехресті траси М-14 (Одеса Мелітополь Новоазовськ) та траси Т1543.

04.12.2024 р., ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, з метою уникнення викриття їх протиправних дій правоохоронними органами, на автомобілі марки RENAULT Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на обумовлене місце, де зустрілися з ОСОБА_9 .

У період часу з 12.05 год. по 12.13 год. ОСОБА_9 , попередньо помістивши отримані від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 44 500 грн. у пакет синього кольору, передала їх ОСОБА_5 , тобто останні вчинили усі дії, які вважали за необхідне для реалізації свого злочинного умислу направленого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 .

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, з метою створення умов, за яких ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вимушені надати неправомірну вигоду за невинесення наказів щодо простою з вини працівника, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше березня квітня 2022 року початку 2024 року, повідомив вказаних працівників про те, що вони повинні віддавати частину заробітної плати, розмір якої буде повідомляти ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, діючи у відповідності до раніше розробленого плану, у грудні 2024 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, прийняв рішення про нарахування ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 премії.

ОСОБА_9 , діючи у відповідності до розробленого плану, 25.12.2024 р. надіслала повідомлення у месенджер «Viber» ОСОБА_11 про те, що останній повинен віддати 30 400 грн., з отриманої заробітної плати.

25.12.2024 р., точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , отримала грошові кошти від ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , точна сума яких під час досудового розслідування не встановлена.

25.12.2024 р., ОСОБА_9 , діючи за усною вказівкою ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний корисливий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, підготувала 340 650 грн. з грошових коштів, які отримала від ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та які повинна була передати ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які перебували у м. Одесі. При цьому, оскільки на той час ОСОБА_10 не передав їй грошові кошти у зазначеному розмірі, а саме 30 400 грн., доклала вказану суму зі своїх грошових коштів.

26.12.2024 р. ОСОБА_9 , знаходячись у м. Очаків Миколаївської області, попередньо помістивши грошові кошти у сумі 340 650 грн. в жовтий пакет, передала їх ОСОБА_18 , який виїхав до м. Одеси, про що повідомила ОСОБА_8 .

У свою чергу, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний корисливий умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди у відповідності до відведеної йому ролі повідомив ОСОБА_9 про місце, де разом з ОСОБА_5 будуть чекати на прибуття ОСОБА_19 , а саме: м. Одеса, вул. Старосінна, 1-а.

Разом з цим, 26.12.2024 р. приблизно о 08.00 год., точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_9 прибув за адресою: м. Очаків Миколаївського району Миколаївської області, вул. Будівельників, 29, корпус 2, де на вимогу ОСОБА_9 , передав їй грошові кошти у сумі 30 400 грн.

26.12.2024 р., ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи у відповідності до раніше розробленого плану, з метою уникнення викриття їх протиправних дій правоохоронними органами, на автомобілі марки RENAULT Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибули на обумовлене місце, де зустрілися з ОСОБА_18 , яка о 10.33 год. передала їм пакет з грошовими коштами у сумі 340 650 грн., тим самим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили усі дії, які вважали за необхідні для реалізації свого злочинного умислу, однак далі їх протиправна діяльність припинена співробітниками правоохоронних органів.

26.12.2024 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 27.12.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

30.12.2024 р. ухвалою слідчого суді Заводського районного суду м. Миколаєва підозрюваного ОСОБА_5 відсторонено від посади директора головного природознавця Національного природного парку «Білобережжя Святослава».

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відсторонення ОСОБА_5 від посади заступника директора головного природознавця Національного природного парку «Білобережжя Святослава». Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а ризики, які були підставою для відсторонення ОСОБА_5 від посади не перестали існувати, оскільки не всі працівники допитані, не проведений аудит, щодо нарахованих премій та винесених наказів відносно працівників щодо оголошення простою не з вини працівника в період часу з 01.01.2022 р. по 31.12.2024 р.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведення прокурором того, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України, які існували для відсторонення від посади продовжують існувати, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження відсторонення ОСОБА_5 від посади.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

За положеннями ч. 1 ст. 158 КПК України

Згідно ч. 2 ст. 158 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе, що:

1) обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати;

2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.

Відсторонення від посади може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, якого було відсторонено від посади, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Розгляд клопотання про скасування відсторонення від посади здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування цього заходу.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб, що передбачено ч. 2 ст. 157 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон зазначає, що підставою для відсторонення від посади є наявність достатніх даних вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до вимог глави 14 КПК України, враховуються при продовженні застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади.

Як вбачається з матеріалів провадження, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінального провадження № 0002196, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження 27.12.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме, у одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої неправомірної вигоди, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

30.12.2024 р. ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва підозрюваного ОСОБА_20 відсторонено від посади директора головного природознавця Національного природного парку «Білобережжя Святослава»

Долучені до матеріалів клопотання документи доводять причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема дані протоколів допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , огляду мобільних телефонів, свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_10 , обшуку автомобіля Рено Дастер від 26.12.2024 р., в ході якого виявлено грошові кошти в сумі 340 650 грн. та за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 30 400 грн., інші матеріали кримінального провадження.

Вирішуючи питання про необхідність продовження застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення ОСОБА_5 від посади директора головного природознавця Національного природного парку «Білобережжя Святослава», апеляційний суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України, які були підставою для відсторонення останнього від посади не зменшились та не відпали.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно обставин кримінального провадження, вчиненню інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення сприяло те, що останній обіймав посаду директора головного природознавця НПП «Білобережжя Святослава», яке знаходиться на території Херсонської області, а згідно повноважень наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а відтак продовжуючи перебувати на вказаній посаді, може продовжити вчинення цього ж кримінального правопорушення або вчинити аналогічні кримінальні правопорушення. З цих же підстав, можливі ризики знищення чи підроблення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування або незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, при цьому свідками ймовірно вчиненого кримінального правопорушення є діючі працівники НПП «Білобережжя Святослава».

Будь-яких негативних наслідків відсторонення ОСОБА_5 від посади для НПП «Білобережжя Святослава», яка на даний час перебуває під тимчасовою окупацією РФ, апеляційним судом не встановлено.

Крім того, на переконання апеляційного суду, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , з огляду на те, що для повного з`ясування усіх обставин кримінального провадження необхідне проведення ряду слідчих дій, завершення яких, на даний час, неможливе.

Отже, апеляційний суд погоджується, з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування відносно ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади.

Стосовно доводів захисника про те, що слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва не мав права розглядати клопотання прокурора, апеляційний суд доходить наступного.

Місцем знаходження Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, відповідно до наказу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, за № 16 від 05.02.2025 р. визначено за адресою: м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 1, що знаходиться на території Інгульського району м. Миколаєва та підпадає під територіальну юрисдикцію Ленінського районного суду м. Миколаєва, а відтак доводи захисника про порушення територіальної підсудності при розгляді клопотання є безпідставними.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до переконання, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2025 року про продовження відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від посади директора головного природознавця Національного природного парку «Білобережжя Святослава» залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3