ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19.11.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області та звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 06.06.2022 року засуджена вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнену від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, у зв`язку із закінченням випробувального терміну.

На вказану ухвалу суду прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області про звільнення від покарання ОСОБА_7 .

Вказував, що згідно вироку Першотравневого районного суду м. Чернівців ОСОБА_7 було встановлено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

20.07.2022 р. вказаний вирок з розпорядженням суду про його виконання надійшов до Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області та прийнятий до виконання.

Після ознайомлення з порядком відбування покарання з випробуванням та покладеними на неї обов`язками ОСОБА_7 певний час виконувала ці вимоги, але починаючи з 05.12.2022 р. не з`являлася на реєстрацію.

Згідно пояснень матері ОСОБА_11 було встановлено, що засуджена ОСОБА_7 виїхала за межі України, у зв`язку з чим, остання була оголошена в розшук і відносно неї була заведена оперативно-розшукова справа.

Зазначав, що ОСОБА_7 , будучи ознайомленою з покладеними на неї

ЄУНСС 727/12075/24 НП 11кп/822/418/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_12

вироком суду обов`язками, грубо порушувала їх, не повідомила уповноважений орган з питань пробації про зміну місця поживання та виїхала за межі України, не вживала заходів щодо повідомлення уповноваженого органу пробації про неможливість здійснення явок для реєстрації, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність бажання у доведеності свого виправлення.

Вважає, що судом не взято до уваги, що засуджена ОСОБА_7 без поважних причин не виконувала обов`язки, визначені судом, а тому передчасно прийшов до висновку про ухвалення щодо неї такого рішення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , представника органу пробації, які просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 червня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та їй призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробовуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік. У відповідності до вимог ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вказаний вирок суду набрав законної сили 07 липня 2022 року (а.о.с. 2-3).

Відповідно до ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за клопотанням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Як визначено положеннями п. 9 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року: Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років, а неповнолітньому - від одного до двох років. Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.

Законодавець, на відміну від загального порядку, передбаченого ст. 532 КПК України, яким регламентовано порядок набрання рішенням суду законної сили, встановив, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Аналіз норм КПК України та КВК України свідчить про те, що іспитовий строк, який встановлено засудженому за вироком суду, не може бути зупинений.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджена ОСОБА_7 з`явилася до уповноваженого органу з питань пробації та була ознайомлена з порядком здійснення нагляду, правами та обов`язками, покладеними на неї судом відповідно до ст.76 КК України (а.о.с.12-15).

З грудня 2022 року ОСОБА_7 не з`являлась за викликами до органу пробації, у зв`язку з чим щодо засудженої Шевченківським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області проводились першочергові розшукові заходи, однак місцезнаходження ОСОБА_7 не встановлено.

В поясненнях ОСОБА_11 , яка є матір`ю засудженої ОСОБА_7 вказувала, що її донька 10.12.2022 року виїхала за кордон (а.о.с.45).

05.05.2023 р. засуджена ОСОБА_7 була оголошена в розшук та відносно неї було заведено РС №6580-2023 (а.о.с.62).

Даних про те, що уповноважені особи Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області зверталися до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, матеріали справи не містять. Іспитовий термін, який був встановлений, згідно вироку Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 закінчився 06.06.2023. Відомостей щодо притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, згідно вимоги про судимість та інших матеріалів, немає.

Частиною 3 ст.75 КК України передбачено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

І хоча ОСОБА_7 порушила покладені на неї обов`язки, оскільки виїхала за межі України під час введеного в Україні воєнного стану без дозволу уповноваженого органу пробації, але станом на час звернення до суду цього органу 29.10.2024 р. з поданням про звільнення засудженої від покарання у зв`язку з закінченням строку випробувального терміну, встановлений їй іспитовий строк закінчився.

Відповідно до п.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасовано з інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до п.3 глави 3 розділу 9 «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи з засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» №272/5 від 29.01.2019 передбачено, що тільки «після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання».

Однак щодо засудженої ОСОБА_7 таке письмове попередження було винесено 28 жовтня 2024 року, тобто, після закінчення іспитового строку.

Враховуючи вимоги ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, а також те, що встановлений судом ОСОБА_7 іспитовий строк сплив, даних про вчинення засудженою нового кримінального правопорушення немає, суд першої інстанції правильно задовольнив подання органу пробації у зв`язку із закінченням випробувального терміну, встановленого судом засудженій.

Оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 відмовити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19.11.2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя