Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/657/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження № 0000353 від 06.06.2023, за апеляційною скаргою із змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2024 року.

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Городецьке Уманського району Черкаської області, громадянка України, українка, з неповною середньою освітою, яка не заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, -

визнана винуватою та засуджена:

за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту її фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_8 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 4543 гривень 68 копійок.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Кримінальні правопорушення вчиненні за наступних обставин.

У період часу, протягом 2022 року та січень - вересень 2023 року, обвинувачена ОСОБА_8 , зареєструвалась за допомогою свого мобільного терміналу марки «Tecno CG7n CAMON 17P» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з номеру мобільного, НОМЕР_3 в соціальній мережі «Instagram» та месенджер «Viber» облікові записи з назвами: «Модняшки у ОСОБА_11 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_8 з метою протиправного заволодіння грошовими коштами користувачів соціальної мережі «Instagram» та месенджеру «Viber», шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки за допомогою мобільного терміналу марки «Tecno CG7n CAMON 17P» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з номеру мобільного, НОМЕР_3 , підключеного до всесвітньої мережі Інтернет, протягом 2022 року та січень - вересень 2023 року, розміщувала у зазначених облікових записах оголошення з приводу продажу одягу та побутової хімії, які не мала наміру скеровувати покупцям, після оплати замовленого товару.

Обвинувачена ОСОБА_8 вчинила 52 епізоди шахрайських дій з використанням зазначеної вище схеми:

1). 14.11.2022 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1145 грн, які належали потерпілій ОСОБА_12 ;

2). 15.12.2022 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 994 грн, які належали потерпілій ОСОБА_13 ;

3). 06.03.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1497 грн, які належали потерпілій ОСОБА_14 ;

4). 11.03.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 924 грн, які належали потерпілій ОСОБА_15 ;

5). 12.03.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 500 грн, які належали потерпілій ОСОБА_16 ;

6) 27.03.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_17 ;

7). 07.04.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_18 ;

8). 28.04.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1800 грн, які належали потерпілій ОСОБА_19 ;

9). 30.04.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1400 грн, які належали потерпілій ОСОБА_20 ;

10). 01.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 457 грн, які належали потерпілій ОСОБА_21 ;

11). 03.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 750 грн, які належали потерпілій ОСОБА_22 ;

12). 04.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1125 грн, які належали потерпілій ОСОБА_23 ;

13). 08.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 889 грн, які належали потерпілій ОСОБА_24 ;

14). 08.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1620 грн, які належали потерпілій ОСОБА_25 ;

15). 12.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1407 грн, які належали потерпілій ОСОБА_26 ;

16). 13.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 620 грн, які належали потерпілій ОСОБА_27 ;

17). 15.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1694 грн, які належали потерпілій ОСОБА_28 ;

18). 16.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1264 грн, які належали потерпілій ОСОБА_29 ;

19). 18.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1000 грн, які належали потерпілій ОСОБА_30 ;

20). 19.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 690 грн, які належали потерпілій ОСОБА_31 ;

21). 20.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 940 грн, які належали потерпілій ОСОБА_32 ;

22). 24.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 3055 грн, які належали потерпілій ОСОБА_33 ;

23). 25.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_34 ;

24). 28.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1390 грн, які належали потерпілій ОСОБА_35 ;

25). 30.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 800 грн, які належали потерпілій ОСОБА_36 ;

26). 30.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 2778 грн, які належали потерпілій ОСОБА_37 ;

27). 30.05.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 643 грн, які належали потерпілій ОСОБА_38 ;

28). 11.06.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 850 грн, які належали потерпілій ОСОБА_39 ;

29). 11.06.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 430 грн, які належали потерпілій ОСОБА_40 ;

30). 12.06.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1155 грн, які належали потерпілій ОСОБА_41 ;

31). 15.06.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 3030 грн, які належали потерпілій ОСОБА_42 ;

32). 26.06.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_43 ;

33). 29.06.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 840 грн, які належали потерпілій ОСОБА_44 ;

34). 03.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1630 грн, які належали потерпілій ОСОБА_45 ;

35). 15.07.2023 та 26.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 2381 грн, які належали потерпілій ОСОБА_46 ;

36). 16.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 547 грн, які належали потерпілій ОСОБА_47 ;

37). 18.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 900 грн, які належали потерпілій ОСОБА_48 ;

38). 19.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 530 грн, які належали потерпілій ОСОБА_49 ;

39). 19.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 890 грн, які належали потерпілій ОСОБА_50 ;

40). 20.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1435 грн, які належали потерпілій ОСОБА_51 ;

41). 30.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 350 грн, які належали потерпілій ОСОБА_52 ;

42). 31.07.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 879 грн, які належали потерпілій ОСОБА_53 ;

43). 05.08.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 620 грн, які належали потерпілій ОСОБА_54 ;

44). 05.08.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 520 грн, які належали потерпілій ОСОБА_55 ;

45). 13.08.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 959 грн, які належали потерпілій ОСОБА_56 ;

46). 18.08.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1040 грн, які належали потерпілій ОСОБА_57 ;

47). 21.08.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 989 грн, які належали потерпілій ОСОБА_58 ;

48). 25.08.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 500 грн, які належали потерпілій ОСОБА_59 ;

49). 30.08.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 1050 грн, які належали потерпілій ОСОБА_60 ;

50). 04.09.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 400 грн, які належали потерпілій ОСОБА_61 ;

51). 05.09.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 570 грн, які належали потерпілій ОСОБА_62 ;

52). 09.09.2023 ОСОБА_8 заволоділа шляхом обману 3125 грн, які належали потерпілій ОСОБА_63 ..

В апеляційній скарзі із змінами прокурор просить змінити вирок Онуфріївського районного суду від 15 липня 2024 року стосовно ОСОБА_8 , через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України за епізодами від 14.11.2022, 15.12.2022, 06.03.2023, 11.03.2023, 12.03.2023, 27.03.2023, 07.04.2023, 28.04.2023, 30.04.2023, 01.05.2023, 03.05.2023, 04.05.2023, 08.05.2023 (потерпіла ОСОБА_24 ), 08.05.2023 (потерпіла ОСОБА_25 ), 12.05.2023, 13.05.2023, 15.05.2023, 16.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023, 20.05.2023, 25.05.2023, 28.05.2023, 30.05.2023 (потерпіла ОСОБА_64 ), 30.05.2023 (потерпіла ОСОБА_65 ), 11.06.2023 (потерпіла ОСОБА_39 ), 11.06.2023 (потерпіла ОСОБА_66 ), 12.06.2023, 26.06.2023, 29.06.2023, 03.07.2023, 15.07.2023, 16.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023 (потерпіла ОСОБА_49 ), 19.07.2023 (потерпіла ОСОБА_50 ), 20.07.2023, 30.07.2023, 31.07.2023, 05.08.2023 (потерпіла ОСОБА_54 ), 05.08.2023 потерпілий ОСОБА_67 ), 13.08.2023, 18.08.2023, 21.08.2023, 25.08.2023, 30.08.2023 04.09.2023, 05.09.2023 на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати засудженою ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 190 КК України (епізоди від 24.05.2023, 30.05.2023 та 15.06.2023) до 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 190 КК України (епізод від 09.09.2023) до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

У решті вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15.07.2024 залишити без змін.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що на день апеляційного розгляду набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за протиправне заволодіння чужим майном.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3 886-IV вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України (неоподатковуваний мінімум доходів громадян), у 2022 році становила 2481 грн., а у 2023 році - 2684 грн.

За вироком Онуфріївського районного суду від 15.07.2024 ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 190 КК України, протиправні діяння щодо яких мали місце 14.11.2022, 15.12.2022, 06.03.2023, 11.03.2023, 12.03.2023, 27.03.2023, 07.04.2023, 28.04.2023, 30.04.2023, 01.05.2023, 03.05.2023, 04.05.2023, 08.05.2023 (потерпіла ОСОБА_24 ), 08.05.2023 (потерпіла ОСОБА_25 ), 12.05.2023, 13.05.2023, 15.05.2023, 16.05.2023, 18.05.2023, 19.05.2023, 20.05.2023, 25.05.2023, 28.05.2023, 30.05.2023 (потерпіла ОСОБА_64 ), 30.05.2023 (потерпіла ОСОБА_65 ), 11.06.2023 (потерпіла ОСОБА_39 ), 11.06.2023 (потерпіла ОСОБА_66 ), 12.06.2023, 26.06.2023, 29.06.2023, 03.07.2023, 15.07.2023, 16.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023 (потерпіла ОСОБА_49 ), 19.07.2023 (потерпіла ОСОБА_50 ), 20.07.2023, 30.07.2023, 31.07.2023, 05.08.2023 (потерпіла ОСОБА_54 ), 05.08.2023 (потерпілий ОСОБА_67 ), 13.08.2023, 18.08.2023, 21.08.2023, 25.08.2023, 30.08.2023. 04.09.2023 та 05.09.2023.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення обвинуваченою ОСОБА_8 зазначених діянь не перевищувала 2 НМДГ, що застосовувався у 2022 та 2023 роках, то на даний час ці діяння не підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, який встановлював кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить змінити вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2024 року, в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити нове рішення, яким звільнити обвинувачену ОСОБА_8 , від відбування покарання, з випробуванням.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину визнала повністю та розкаялась у вчиненому та надала покази згідно пред`явленого обвинувачення за кожним епізодом. Підтвердила, що фактичні обставини в обвинувальному акті зазначені вірно та не оспорювала їх.

Також вказує, що на момент розгляду справи у місцевому суді ОСОБА_8 не повідомила ні суд, ні захисника, про стан свого здоров`я, а саме що вона є інвалідом з дитинства III групи.

Згідно доданої до позовної заяви виписки із акта огляду МСЕК - у обвинуваченої діагностовано вроджена аномалія розвитку головного мозку. Указане захворювання передбачає необхідність чергових спостережень фаховим лікарем за її станом. Стан здоров`я обвинуваченої, на даний час, є незадовільним.

Через вищевказаний діагноз - перебування засудженої ОСОБА_8 у закладі відбування покарання за вчинені злочини матиме наслідок значного погіршення її стану здоров`я, яка не зможе отримувати належної медичної допомоги.

Посилається на те, що обвинувачена вчиняла кримінальні правопорушення через тяжкий матеріальний стан. ОСОБА_8 раніше несудима. Перебування ж у закладі відбування покарання за вчинені злочини - матиме наслідком дуже негативний вплив на психіку ОСОБА_8 , яка і без цього є вкрай лабільною.

ОСОБА_8 має намір повністю відшкодувати майнову шкоду, завдану потерпілим особам у даному кримінальному провадженні. На момент подання даної апеляційної скарги частково відшкодувала завдану майнову шкоду. А саме, ОСОБА_8 було повністю відшкодовано майнову шкоду потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинуваення, просив заркити провадження, в частині вчинення кримінальних правопорушень, які на даний час підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, який встановлював кримінальну відповідальність, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла таких висновків.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, окрім визнання нею винуватості, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які досліджені у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і в апеляційній скарзі не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 3 ч. 4 ст. 191 КК України, сторонами кримінального провадження, не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційних скарг, колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України, виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як наслідок, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3 886-IV вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України (неоподатковуваний мінімум доходів громадян), у 2022 році становила 2481 грн., а у 2023 році - 2684 грн.

За вироком Онуфріївського районного суду від 15.07.2024 ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, протиправні діяння щодо яких мали, зокрема за епізодами від:

1). 14.11.2022 щодо потерпілої ОСОБА_12 запедіяна шкода 1145 тгрн.;

2). 15.12.2022 щодо потерпілої ОСОБА_13 заподіяна шкода 994 грн.;

3). 06.03.2023 щодо потерпілої ОСОБА_14 заподіяна шкода 1497 грн.;

4). 11.03.2023 щодо потерпілої ОСОБА_15 заподіяна шкода 924 грн.;

5). 12.03.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_16 заподіяна шкода 500 грн.;

6) 27.03.2023 щодо потерпілі лої ОСОБА_17 заподіяна шкода 950 грн.;

7). 07.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_18 заподіяна шкода 950 грн.;

8). 28.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_19 заподіяна шкода 1800 грн.;

9). 30.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_20 заподіяна шкода 1400 грн.;

10). 01.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_21 заподіяна шкода 457 грн.;

11). 03.05.2023 щодо отерпілої ОСОБА_22 заподіяна шкода 750 грн.;

12). 04.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_23 заподіяна шкода 1125 грн.;

13). 08.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_24 заподіяна шкода 889 грн.;

14). 08.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_25 заподіяна шкода 1629 грн.;

15). 12.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_26 заподіяна шкода 1407 грн.;

16). 13.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_27 заподіяна шкода 620 грн.;

17). 15.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_28 заподіяна шкода 1694 грн.;

18). 16.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_29 заподіяна шкода 1264 грн.;

19). 18.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_30 заподіяна шкода 1000 грн.;

20). 19.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_31 заподіяна шкода 690 грн.;

21). 20.05.2023 щодо потерпіло ОСОБА_32 заподіяна шкода 940 грн.;

22). 25.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_34 заподіяна шкода 950 грн.;

23). 28.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_35 заподіяна шкода 1390 грн.;

24). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_36 заподіяна шкода 800 грн.;

25). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_68 заподіяна шкода 643 грн.;

26). 11.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_39 заподіяна шкода 850 грн.;

27). 11.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_40 заподіяна шкода 430 грн.;

28). 12.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_41 заподіяна шкода 115 грн.;

29). 26.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_43 заподіяна шкода 950 грн.;

30). 29.06.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_44 заподіяна шкода 840 грн.;

31). 03.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_69 заподіяна шкода 1630 грн.;

32). 15.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_46 заподіяна шкода 2381 грн.;

33). 16.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_47 заподіяна шкода 547 грн.;

34). 18.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_48 заподіяна шкода 900 грн.;

35). 19.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_49 заподіяна шкода 530 грн.;

36). 19.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_50 заподіяна шкода 890 грн.;

37). 20.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_70 заподіяна шкода 1435 грн.;

38). 30.07.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_71 заподіяна шкода 350 грн.;

39). 31.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_53 заподіяна шкода 879 грн.;

40). 05.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_54 заподіяна шкода 620 грн.;

41). 05.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_55 заподіяна шкода 520 грн.;

42). 13.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_56 заподіяна шкода 959 грн.;

43). 18.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_57 заподіяна шкода 1040 грн.:

44). 21.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_58 заподіяна шкода 989 грн.;

45). 25.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_59 заподіяна шкода 500 грн.;

46). 30.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_60 заподіяна шкода 1050 грн.;

47). 04.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_61 заподіяна шкода 400 грн.;

48). 05.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_62 заподіяна шкода 570 грн.;

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення обвинуваченою ОСОБА_8 зазначених діянь не перевищувала 2 НМДГ, що застосовувався у 2022 та 2023 роках, то на даний час ці діяння не підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, який встановлював кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України, за вказаними вище єпізодами, з огляду на приписи п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок місцевого суду зміні в цій частині.

Щодо посилань захисника-адвоката ОСОБА_7 на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_8 , колегія суддів визнає їх необгрунтованими, з огляду на таке.

Частинами 1, 2 статті 50 КК України, регламентовано, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Статтеюд 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Згідно винсовків щодо пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах «Souring v. UK», «Shvydka v. Ukraine», «Tammer v. Estonia», - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський Суд з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» Європейський Суд вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів (ч. 2 ст. 50 КК України).

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Водночас, дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини і захистом інтересів держави й суспільства.

Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року, Європейський Суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз…суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

На переконання колегії суддів, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України, вирішуючи питання про вид і розмір покарання ОСОБА_8 суд першої інстнції врахував, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

Згідно із ст. 66 КК України, пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченої ОСОБА_8 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання вини.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_8 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до консултативного висновку спеціаліста КНП «Уманська центральна районна лікарня» Палонської сільської ради від 22.08.2024, має стійкі залишкові явища врожденої анамалії розвітку черепа, раніше не судима, працездатна, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до висновку досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, виправлення без позбавлення, або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Разом із цим, колегія суддів враховує конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень проти власності, які ОСОБА_8 вчинила у період дії в Україні воєнного стану, під час якого суспільство опинилося в найбільш тяжких та несприятливих умовах.

Зокрема, під час воєнного стану, обвинувачена з метою незаконного особистого збагачення, діяла цинічно по відношенню до потерпілих, враховуючи тяжке матеріальне становище останніх, зумовлене введеного в Україні воєнного стану.

Вчиняючи кримінальні правопорушення щодо потерпілих, свідчить про свідоме нехтування обвинуваченою моральними нормами і суспільними цінностями, а також про підвищений рівень суспільної небезпеки її особи.

Також, колегія суддів враховує що обвинувачена вчинила злочинні дії щодо 52 потерпілих, яким заподіяно майнову шкоду на загальну суму 58 351 грн.

Водночас, під час досудового розслідування та розгляду спраи у суді першої інстанції, обвинувачена на вчиняла дій, щодо відшкодування завданих збитких потерпілим.

При цьому, відшкодування завданої майновової шкоди 2 потерпілим із 52, після ухвалення вироку місцевим судом, колегія суддів розцінює таким що здійсненні не з метою виправити ситуацію а з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинені кримінальні правопорушення.

Посилання сторни захисту на те, що обвинувачена буде позбавлена можловості лікуватися, якщо буде відбувати покарння у місцях позбавлення волі, також не заслуговують на увагу, оскільки діагноз згідно консултативного висновку спеціаліста КНП «Уманська центральна районна лікарня» Палонської сільської ради від 22.08.2024, не є таким, що унеможливлює відбувати покарння обвиначеної у місцях позбавлення волі та отримувати необхідне лікування.

Отже, підстави для застосування ст. 75 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій у конкретному випадку - відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченій покарання у межах санкцій ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України із застосування ч. 1 ст. 70 КК України, при цьому, вид та міра покарння покарання, визначена судом першої інстанції у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність, є достатнім та необхідним для виправлення і перевиховання обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідає принципам загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За встановлених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора знайшли підтвердження, а апеляційну скаргу сторони захисту, слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 417, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу із змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2024 року, стосовно Позовної ОСОБА_72 змінити.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України за епізодами від:

1). 14.11.2022 щодо потерпілої ОСОБА_12 ;

2). 15.12.2022 щодо потерпілої ОСОБА_13 ;

3). 06.03.2023 щодо потерпілої ОСОБА_14 ;

4). 11.03.2023 щодо потерпілої ОСОБА_15 ;

5). 12.03.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_16 ;

6) 27.03.2023 щодо потерпілі лої ОСОБА_17 ;

7). 07.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_18 ;

8). 28.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_19 ;

9). 30.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_20 ;

10). 01.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_21 ;

11). 03.05.2023 щодо отерпілої ОСОБА_22 ;

12). 04.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_23 ;

13). 08.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_24 ;

14). 08.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_25 ;

15). 12.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_26 ;

16). 13.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_27 ;

17). 15.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_28 ;

18). 16.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_29 ;

19). 18.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_30 ;

20). 19.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_31 ;

21). 20.05.2023 щодо потерпіло ОСОБА_32 ;

22). 25.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_34 ;

23). 28.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_35 ;

24). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_36 ;

25). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_68 ;

26). 11.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_39 ;

27). 11.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_40 ;

28). 12.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_41 ;

29). 26.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_43 ;

30). 29.06.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_44 ;

31). 03.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_69 ;

32). 15.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_46 ;

33). 16.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_47 ;

34). 18.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_48 ;

35). 19.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_49 ;

36). 19.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_50 ;

37). 20.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_70 ;

38). 30.07.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_71 ;

39). 31.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_53 ;

40). 05.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_54 ;

41). 05.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_55 ;

42). 13.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_56 ;

43). 18.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_57 ;

44). 21.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_58 ;

45). 25.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_59 ;

46). 30.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_60 ;

47). 04.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_61 ;

48). 05.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_62 ;

оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати засудженою ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 190 КК України за епізодами від:

1). 24.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_33 ;

2). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_37 ;

3). 15.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_42 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 4 ст. 190 КК України за епізодом від 09.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_73 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

У решті вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15.07.2024 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення,а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4