Справа № 642/1464/22
Провадження № 1-кп/639/203/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000828 від 24.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжик Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-24.12.1998 Золочівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 101 КК України (1960 року) до покарання у виді 8 років позбавлення волі, 14.01.2004 звільнений із Жовтневської виправної колонії Харківської області (№ 17) умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 17 днів;

-21.10.2011 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі;

-07.11.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі;

-11.05.2012 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, 30.04.2015 звільнений із Темнівської виправної колонії Харківської області (№ 100) за відбуттям строку покарання;

-15.11.2016 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;

-13.04.2017 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 389, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;

-31.08.2018 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.05.2018 по 30.08.2018, 09.11.2020 звільнений із Олексіївської виправної колонії Харківської області (№ 25) за відбуттям строку покарання;

-09.12.2021 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, 29.03.2023 звільнений із Диканівської виправної колонії Харківської області (№ 12) за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 , який здійснює захист за призначенням на підставі доручення Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 10.04.2024 №005-270003459,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

22 вересня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи всесвітню інформаційну систему загального доступу «Інтернет», за допомогою власного комп?ютера через месенджер «Телеграм» замовив у невстановленої під час досудового розслідуванням особи 70 пігулок препарату «Акатар», в склад якого входить прекурсор псевдоефедрин, і який можливо використати для виготовлення психотропної речовини, для власного вживання, без мети збуту, які невстановлена під час досудового розслідування особа за домовленістю повинна була надіслати ОСОБА_3 через українську компанію, що надає послуги експрес-доставки документів, вантажів та посилок АТ «Нова Пошта».

В подальшому 23.09.2021 ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні «Нової пошти» № 21112, яке розташоване за адресою: м. Харків, вулиця Малиновського, 7, отримав пігулки «Акатар» по раніше досягнутій домовленості та, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров?я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 (з наступними змінами та доповненнями), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 (з наступними змінами та доповненнями), будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, в силу чого достовірно знаючи про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, взяв із собою прекурсори, тим самим незаконно придбав їх, з метою подальшого використання для виготовлення психотропної речовини.

Злочинні дії ОСОБА_3 , пов?язані з незаконним придбанням та зберіганням прекурсорів у великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, були припинені на законних підставах співробітниками Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області. Так, 23.09.2021 в період з 19 години 00 хвилин до 19 години 03 хвилин, під час проведення огляду ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 5, останній в присутності понятих добровільно дістав із лівої зовнішньої кишені одягнутої на ньому куртки два прозорих блістера, в яких містились 70 пігулок препарату «Акатар», які містять у своєму складі прекурсор - псевдоефедрин, маса якого в перерахунку на масу таблеток склала відповідно: 1,4619 грам та 4,0729 грам, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, який ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі з метою його використання для виготовлення психотропних речовин, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», у зазначений період часу незаконно придбав та зберігав без мети збуту таблетки, які містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, загальною масою 5,5348 грам, що згідно з Таблицею № 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров?я України № 188 від 01.08.2000 (в редакції від 26.01.2021) складає великий розмір прекурсорів, який він незаконно придбав та зберігав з метою використання для виготовлення психотропних речовин.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 311 КК України.

ІІ. Надані обвинуваченим ОСОБА_3 покази та позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, не визнав повністю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що у вересні 2021 року він через мережу інтернет замовив таблетки «Акатар», які придбав як засіб від кашлю, для власного вживання. Вказані таблетки йому порадив придбати його знайомий як гарний засіб для лікування кашлю, оскільки раніше ОСОБА_3 хворів туберкульозом. Надалі він прийшов до відділення «Нової пошти», де забрав посилку із вказаними таблетками. Після того на вулиці його зупинили працівники патрульної поліції за перехід дороги в забороненому місці. Під час проведення огляду місця події він добровільно видав слідчому раніше придбані таблетки «Акатар».

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що йому не було відомо про те, що до складу таблеток «Акатар» входить псевдоефедрин, який відноситься до прекурсорів. Крім цього, він не мав умислу та мети на подальше виготовлення із цих таблеток психотропних речовин.

Сторона захисту зазначає, що в даному випадку відсутнє «незаконне» придбання ОСОБА_3 прекурсорів, відсутня його вина у формі умислу, а також відсутній обов`язковий елемент суб`єктивної сторони мета подальшого виготовлення із прекурсорів психотропних речовин.

З огляду на вищевикладене, сторона захисту посилається, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, у зв`язку з чим просять винести виправдувальний вирок у кримінальному провадженні.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також сукупністю письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав показання, що він працює на посаді старшого інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. В вересні 2021 року він разом із інспектором ОСОБА_8 заступили на чергування та здійснювали патрулювання Холодногірського району м. Харкова. За вчинення адміністративного правопорушення вони зупинили громадянина ОСОБА_3 , який переходив проїзну частину дороги в непередбаченому місці. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_3 виявлені ознаки особи, яка вживає наркотичні засоби. На їх запитання щодо наявності при собі наркотичних чи заборонених речовин, ОСОБА_3 повідомив, що у нього при собі наявні таблетки, які містять наркотичну речовину, які він забрав із відділення «Нової пошти», для власного вживання. Надалі на місце події вони викликали слідчо-оперативну групу, по прибуттю якої слідчий у присутності двох понятих під відео-фіксацію вилучив у ОСОБА_3 2 (два) пакунки з таблетками білого кольору.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання, що він працює на посаді інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області. 23.09.2021 він ніс службу разом із ОСОБА_7 . За адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 5, вони виявили та зупинили громадянина ОСОБА_3 , який здійснював перехід дороги у недозволеному місці. Під час спілкування, на їх запитання щодо наявності при собі наркотичних засобів чи інших заборонених речовин, ОСОБА_3 повідомив, що у нього при собі наявні таблетки, які він замовив через пошту для власного вживання. Надалі вони залишалися на місці разом із ОСОБА_3 до приїзду слідчо-оперативної групи. В подальшому у присутності понятих у ОСОБА_3 були вилучені вказані таблетки.

Під час судового розгляду судом вживались необхідні заходи щодо проведення допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак протягом тривалого часу вказані свідки не з`являються за викликом до суду, на виконання ухвал Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.07.2024 та 12.09.2024 стороною обвинувачення не забезпечено явку до суду зазначених свідків, у зв`язку з їх відсутністю за місцем проживання та неможливістю встановити їх фактичне місце проживання.

У ході судового розгляду прокурор ОСОБА_5 відмовилася від проведення допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки показання цих свідків не мають суттєвого значення для правильного розгляду кримінального провадження, на допиті вказаних свідків не наполягали захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 .

З огляду на вищевикладене, судом прийнято рішення про неможливість проведення допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вказані свідки протягом тривалого часу не прибувають за викликом до суду, а їх місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку.

Суд зазначає, що окрім показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були безпосередньо допитані в ході судового розгляду, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Протоколом огляду місця події від 23.09.2021 та дослідженим відеозаписом слідчої дії підтверджується, що 23.09.2021 в період часу з 19:00 по 19:03 дізнавач провів огляд відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На запитання дізнавача щодо наявності при собі заборонених речовин, обіг яких заборонений в Україні, ОСОБА_3 повідомив, що у нього при собі є таблетки «Акатар», які він придбав для власного вживання. Надалі ОСОБА_3 у присутності двох свідків добровільно дістав та видав працівникам поліції 2 (два) прозорих блістери, всередині яких знаходилися пігулки білого кольору, які було вилучено (судова справа, арк. 179-183).

Висновком експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-21/22081-НЗПРАП від 26.10.2021 підтверджується, що надані на дослідження таблетки масою 3,9085 грам, 8,5093 грам, містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин. Маса псевдоефедрину, в перерахунку на масу таблеток, складає: 1,4619 грам, 4,0729 грам (судова справа, арк. 187-189).

Постановою дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 02.11.2021 таблетки масою 3,9085 грам, 8,5093 грам, вилучені 23.09.2021 у громадянина ОСОБА_3 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (судова справа, арк. 193-194).

Протоколом огляду речей та документів від 02.11.2021 та дослідженим відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського від 23.09.2021 (назва файлу «») підтверджується, що 23.09.2021 о 18:24 поліцейський зупинив громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за перехід проїзної частини у невстановленому місці поза межами пішохідного переходу. На запитання поліцейського щодо наявності при собі заборонених речей або наркотичних речовин, ОСОБА_3 надав поліцейському пояснення, що при собі він має заборонені таблетки «Акатар», які він придбав для особистого вживання. Після цього поліцейський здійснив повідомлення до служби «102» (судова справа, арк. 197-199).

Постановою дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 02.11.2021 DVD-R диск із відеозаписом з боді-камер працівників патрульної поліції визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (судова справа, арк. 200).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо невизнання ним своєї вини, а також про те, що йому не було відомо, що до складу таблеток «Акатар» входить прекурсор псевдоефедрин, суд оцінює критично, вважає ці покази неправдивими та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказані показання обвинувачення ОСОБА_3 повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів у кримінальному провадженні, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також дослідженим відеозаписом огляду місця події від 23.09.2021, з яких достовірно встановлено, що ОСОБА_3 на запитання працівників поліції надавав пояснення, що у нього при собі наявні заборонені до обігу в Україні пігулки (таблетки), які були в подальшому вилучені в ході огляду місця події.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що вказані таблетки «Акатар» він придбав з метою лікування захворювання верхніх дихальних шляхів, яке в нього наявне після перенесеного захворювання на туберкульоз, суд вважає неправдивими, оскільки будь-яких медичних документів, які б підтверджували призначення лікарем вказаних медичних препаратів, він на адресу суду не надав.

Крім цього, в ході допиту у суді обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що лікарі не призначали йому вказані медичні препарати.

На запитання суду щодо того, чому він придбавав вказані таблетки через мережу «Інтернет», а не в аптеках, де здійснюється відпуск дозволених на території України лікарських засобів, обвинувачений ОСОБА_3 пояснення надати не зміг.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто він був достовірно обізнаний про кримінальну відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Таким чином, суд вважає неправдивими показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що йому не було відомо про вміст у складі придбаних ним таблеток «Акатар» прекурсору - псевдоефедрин, а також про те, що вказані пігулки він нібито придбав без мети подальшого виготовлення психотропних речовин.

Ці показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю спростовуються дослідженими судом відеозаписами з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції від 23.09.2021 та відеозаписом огляду місця події від 23.09.2021, з яких встановлено, що ОСОБА_3 придбав та зберігав при собі пігулки (таблетки) «Акатар», до складу яких входить прекурсор псевдоефедрин, обіг якого в Україні обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, які останній придбав з метою використання для виготовлення психотропних речовин, для особистого вживання.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Статтею 311 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Згідно з Таблицею 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», яка затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, псевдоефедрин загальною масою 5,5348 грам відноситься до великого розміру прекурсорів.

Згідно з приміткою до Таблиці 3, яка затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, до Таблиці включені прекурсори, що використовуються при незаконному виготовленні наркотичних засобів і психотропних речовин.

Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002, під незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Не визнається незаконним придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, якщо воно здійснено у відповідності до вимог статті 27 Закону "Про наркотичні засоби …" (60/95-ВР), а також згідно зі статтею 5 Закону "Про заходи протидії незаконному обігу ..." (62/95-ВР) (під час оперативної закупівлі). У таких випадках у діях осіб, які придбали ці засоби й речовини, складу злочину немає.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості.

Будь-яких дозволів, лікарських призначень чи рецептів на придбання препарату «Акатар», до складу якого входить прекурсор псевдоефедрин, обвинувачений ОСОБА_3 не мав, тому посилання сторони захисту про те, що у цьому кримінальному провадженні не доведено «незаконність» придбання обвинуваченим прекурсорів, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та противоправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 311 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчинене у великих розмірах.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , під час судового розгляду не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , під час судового розгляду не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, тяжких захворювань чи інвалідності не має, на обліку у лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, неодружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має (судова справа, арк. 205-223).

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким умисним злочином, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до винесення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2021, за яким він був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, яке він відбув повністю та 29.03.2023 був звільнений із Диканівської виправної колонії Харківської області (№ 12) за відбуттям строку покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, п. «а» ч. 1 ст. 72 КК України суд зараховує повністю ОСОБА_3 в строк покарання за цим вироком суду покарання, відбуте за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2021, з 29.12.2022 по 29.03.2023 включно.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи той факт, що обвинуваченому ОСОБА_3 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуттю, на підставі абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за необхідне обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, з метою уникнення спроб обвинуваченого переховуватись від суду чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2021 більш суворим покаранням за цим вироком суду, призначити ОСОБА_3 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, п. «а» ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання за цим вироком суду відбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2021, в період часу з 29.12.2022 по 29.03.2023 включно, із розрахунку, що один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 23 грудня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведену Харківським НДЕКЦ МВС України судову експертизу №СЕ-19/121/21/22081-НЗПРАП від 26.10.2021 у сумі 1 544,58 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні 58 копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

таблетки масою 3,9085 грам, 8,5093 грам, які містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, маса псевдоефедрину, в перерахунку на масу таблеток, складає 1,4619 грам, 4,0729 грам після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з дня вручення йому копії вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1