Справа № 172/1162/23
Провадження № 1-кп/172/88/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000023 від 21.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, має середньо-спеціальну освіту, військовозобов`язаний, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 08.08.2022 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 246 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 будучи засудженим 08.08.2022 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 246 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з випробуванням строком 1 рік, на шлях виправлення не став та в період відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин.

Так, близько 23:00 години 16 червня 2023 року ОСОБА_5 перебуваючи поблизу кладовища, розташованого поруч із садибою № 1 по вулиці Поштовій в сел. Чаплине Синельниківського району Дніпропетровської області зустрів ОСОБА_6 , у якого при собі був електричний велосипед марки "НІМО Z16".

В подальшому, під час спілкування, ОСОБА_6 виразив намір відійти в глиб кладовища по власним справам, після чого залишивши свій велосипед, пішов у напрямку кладовища. У час відсутності ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення велосипеду ОСОБА_6 , що залишився без нагляду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , того ж дня без розриву в часі, ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 № 4/2022, Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ та Указ Президента України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ, якими продовжено строк дії воєнного стану на всій території України, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрав, велосипед марки "НІМО Z16" транспортувавши його до свого раніше знайомого ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому майнової шкоди у розмірі 21000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав, не виявив бажання давати показання у судовому засіданні. Повністю визнав цивільний позов так як не відшкодував потерпілому збитки. Просив суворо не карати. Підтримав захисника щодо застосування правил, передбачених ст. 69 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, покарання просить призначити на розсуд суду, цивільний позов підтримав.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, військовозобов`язаний.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, захисника, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд не вбачає достатніх підстав для застосування ст. 69 КК України з огляду на наявність лише двох обставин, які пом`якшують відповідальність та наявності обставини, що обтяжує відповідальність, а також на поведінку обвинуваченого, який тривалий час ухилявся від суду.

Крім цього, разом з обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення в сумі 21000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_5 цивільний позов у судовому засіданні визнав.

Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що передбачено ст. 128 КПК України.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При обґрунтуванні розміру збитків, завданих неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 позивачем зазначено, що останнім викрадено майно, а саме електричний велосипед "НІМО Z16" вартість якого складає 21000,00 грн. та обвинуваченим майнова шкода не відшкодована. Сума збитків підтверджується матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 слід стягнути майнову шкоду в сумі 21000,00 грн., задовольнивши позов повністю.

На досудовому розслідуванні проведено судово-товарознавчу експертизу, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання про долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетрвоської обалсті від 08.08.2022 року, визначивши остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його під варту у залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином в сумі 21000 (двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок.

Речові докази: DVD-диск з відео зйомкою проведення слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1