Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1022/25
Номер провадження 1-кс/711/323/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000009 від 23.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, поданим в рамках кримінального провадження №0000009 від 23.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна вказуючи, що у провадженні ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 23.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаської обласної прокуратури надійшов лист з Черкаської міської ради про те, що невідома особа використовуючи підроблені документи оформила право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим завдала матеріальної шкоди у великих розмірах.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.01.2005, на підставі свідоцтва про право на спадщину, набула у власність квартиру АДРЕСА_2 . 05.08.2020 ОСОБА_4 померла.

14.05.2024 Черкаською міською радою було подано заяву до Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/3879/24) про визнання, відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадщини після померлої ОСОБА_4 відумерлою та передачу кв. АДРЕСА_2 , до комунальної власності територіальної громади міста Черкаси.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.10.2024 у справі №711/3879/24 задоволено заяву про визнання спадщини відумерлою та передано кв. АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади міста Черкаси.

Зазначена квартира рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.12.2024 №1774 була розподілена, відповідно до житлового законодавства, громадянам потребуючим поліпшення житлових умов та укладенно договір оренди комунального майна від 24.12.2024 на користування квартирою.

При вселені 09.01.2025 в надану кв. АДРЕСА_2 було встановлено, що на зазначену квартиру оформлено свідоцтво про право на спадщину на ОСОБА_5 та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 04.10.2024.

Так, відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 06 лютого 2025 року, квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

На переконання органу досудового розслідування, ОСОБА_5 , шляхом обману набув право власності на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене прокурор вважає, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановленні істини у кримінальному провадженні.

Ініціатор клопотання також вказує, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, необхідно враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Враховуючи викладене, на переконання прокурора, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу та запобіганню відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою повного, всебічного досудового розслідування, для збереження речового доказу і недопущення передачі іншим особам шляхом заборони відчуження, прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просив накласти арешт з квартиру АДРЕСА_2 , із забороною її відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України прокурор просив здійснювати розгляд даного клопотання без виклику власника майна з метою недопущення його відчуження та забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив суд його задовольнити з підстав викладених у ньому та доданих до нього документів. Додатково вказав, що відомості про дане кримінальне провадження внесено на підставі листа Черкаської міської ради про те, що невідома особа на підставі підроблених документів заволоділа нерухомим майном, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування встановлено, що зазначена квартира на праві власності належала померлій ОСОБА_4 14.05.2024 Черкаською міською радою було подано до суду заяву про визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , відумерою та рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.10.2024 заяву задоволено та вказану квартиру передано у власність громади м. Черкаси. Черкаською міською радою дана квартира була розподілена між громадянами, що потребували поліпшення житлових умов та, відповідно, укладено договір оренди житла. Однак, 09.01.2025 під час вселення громадян зазначеної категорії було встановлено, що квартира на праві власності належить іншій особі, а саме ОСОБА_5 . В ході вивчення документів, слідством встановлено, що ОСОБА_5 , який не є родичем померлої ОСОБА_4 , також звертався до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який було залишено ним без розгляду. В подальшому, на підставі рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 04.10.2024 останній оформив право власності в порядку спадкування на дану квартиру. Крім того, після 09.01.2025 ОСОБА_5 виставив квартиру на продаж, що свідчить про намір відчужити незаконно отримане майно. Постановою слідчого від 06.02.2025 вказану квартиру визнано речовим доказом, оскільки вона є об`єктом вчинення кримінально-протиправних дій. Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу та унеможливлення відчуження нерухомого майна, прокурор просив накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , із забороною її відчуження. При цьому прокурор зазначив, що розгляд даного клопотання доцільно здійснювати без виклику власника майна з метою забезпечення арешту майна та недопущення відчуження квартири, оскільки ОСОБА_5 виставив квартиру на продаж відразу після того як Черкаська міська рада дізналась про те, що останній оформив на себе дану квартиру, та звернулась до прокуратури з заявою про вчинення злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд даного клопотання здійснюється без повідомлення власника майна, оскільки майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не є тимчасово вилученим та прокурором доведено, що такий порядок розгляду клопотання про арешт майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна та недопущення його відчуження.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за зверненням Черкаської міської ради про те, що невідома особа, використовуючи підроблені документи, оформила право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , тим самим завдала матеріальної шкоди у великих розмірах.

Згідно долучених до клопотання документів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належала квартира за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.10.2024 у справі №711/3879/24 задоволено заяву Черкаської міської ради про визнання спадщини після померлої ОСОБА_4 відумерлою та передано кв. АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади міста Черкаси.

В той же час, рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 04.10.2024 (справа №706/1117/24) встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 та визнано ОСОБА_5 спадкоємцем четвертої черги майна померлої ОСОБА_4 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2024, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі за №6811, спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_7 , а саме квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

При цьому, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.04.2024 (справа №711/1697/24) залишено без розгляду позов ОСОБА_5 до ТОВ «Таліон плюс», третя особа: Черкаська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №411834547 від 06.02.2025, -квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 , шляхом обману набув право власності на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заступником начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 винесено постанову про визнання речовим доказом від 06.02.2025, згідно якої квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 ,, - є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій та, за версією слідства, набута кримінально протиправним шляхом.

Відтак, на даній стадії досудового розслідування, враховуючи ризик можливого відчуження нерухомого майна, що підтверджується розміщеним в соціальних мережах оголошенням про продаж квартири, наявні підстави для накладення арешту на майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості збереження речового доказу та недопущення відчуження його іншим особам, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , із забороною її відчуження.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000009 від 23.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 23.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009, з метою збереження речових доказів, на майно належне на праві власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Заборонити відчужувати вищевказане майно до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1