Справа № 302/12/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яку подав начальник Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Міжгірського районного суду від 11 березня 2024 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Міжгірського районного суду від 11 березня 2024 року ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в зв`язку зі зміною обстановки.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 0000075, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 квітня 2023 року відносно ОСОБА_6 за статтею 336 КК України закрито.

Речові докази: закордонний паспорт на ім?я ОСОБА_6 , який передано на зберігання Міжгірському відділу ГУ ДМС в Закарпатській області повернуто власнику ОСОБА_6 .

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 24.01.2023, ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним, прибувши до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , будучи визнаним військово-лікарською комісією ВЛК придатним до військової служби та належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу, не маючи права на відстрочку, отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 27.01.2023, про що він розписався у розписці (корінці) про отримання повістки, без поважних причин, безпідставно не з`явився на визначену дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на телефонні дзвінки за його номером телефону для з`ясування причини не явки не відповідав. З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_6 , ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, чим порушив вимоги статті 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022.

В судовому засіданні місцевого суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки обвинувачений перестав бути суспільно небезпечною особою. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_6 здійснює постійний догляд за своєю матір?ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії КНП Тячівської районної ради «Центр медико-соціальної допомоги» потребує постійного догляду, тому відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким злочином, до кримінальної відповідальності раніше не притягався. Просив звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої статтею 336 КК України на підставі статті 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження відносно нього закрити. Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримав та пояснив, що дійсно здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, яка потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Ухвалою суду першої інстанції клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 задоволено. Місцевий суд вказав, що обвинувачений ОСОБА_6 здійснює постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_9 за висновком лікарсько-консультативної комісії КНП Тячівської районної ради «Центр медико-соціальної допомоги» № 738 від 12.09.2023 потребує денного догляду, догляду вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. За змістом виписки із медичної карти № 67 ОСОБА_9 потребує стороннього догляду. Місцевий суд врахував, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким злочином, до кримінальної відповідальності він раніше не притягався, здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, під час проведення досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся, негативно оцінює вчинок. З огляду на вказані обставини, місцевий суд звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу у якій констатує, що у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 у встановленому порядком відстрочку ТЦК та СП не отримав. З метою встановлення достовірності поданих суду документів, прокурором заявлено клопотання про необхідність надіслання запитів до лікарсько-консультативної комісії КНП Тячівської районної ради «Центр медико-соціальної допомоги» щодо перевірки оригінальності наданих захисником ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 висновку лікарсько-консультативної комісії КНП Тячівської районної ради «Центр медико-соціальної допомоги» № 738 від 12.09.2023. У хвалою судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про необхідність надіслання запитів щодо перевірки оригінальності наданих захисником документів. На думку сторони обвинувачення відмовляючи у задоволенні клопотання про витребування підтверджуючих документів, які було надано стороною захисту, судом порушено рівні юридичні можливості для відстоювання сторонами своїх інтересів. Зазначає, що інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість). Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. Застосування ст. 48 є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії. Просить ухвалу в частині призначеного покарання скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Статтею 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального, а також кримінального законів судом першої інстанції дотримані не були.

Встановлено, що у судовому засіданні місцевого суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки за його твердженням, обвинувачений перестав бути суспільно небезпечною особою, яке ОСОБА_6 підтримав. На підтвердження доводів клопотання, захисник ОСОБА_7 долучив висновок лікарсько-консультативної комісії КНП Тячівської районної ради «Центр медико-соціальної допомоги» № 738 від 12.09.2023

В той же час, матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 у встановленому порядку відстрочку ТЦК та СП не отримував. У зв`язку з чим, прокурором для встановлення достовірності поданих до суду адвокатом ОСОБА_7 документів заявлено клопотання про необхідність надіслання запитів щодо перевірки оригінальності наданих документів, у якого прокурору відмовлено.

Із урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить до висновку про те, що судом першої інстанції було порушено принцип змагальності сторін.

Згідно зі ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється віл кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жорну із форм реалізації кримінальної відповідальності, до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов?язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об?єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Відповідно до вимог ст. 410 КПК України судовий розгляд визнається неповним якщо, під час такого залишилися недослідженими обставини, з?ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: 1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з?ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; 2) необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За цих обставин, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, що призвело до передчасного звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження, що відповідно до ч. 410, ч. 1 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, яка прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального та кримінального процесуального законів, взяти до уваги наведене вище, повно й всебічно розглянути кримінальне провадження, дослідити приєднані до обвинувального акту докази, дати їм належну оцінку, і прийняти законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу, яку подав начальник Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовільнити.

Ухвалу Міжгірського районного суду від 11 березня 2024 року, якою ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в зв`язку зі зміною обстановки, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: