Справа№751/1342/25
Провадження №1-кс/751/393/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лани Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001091 від 23.11.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.12.2024 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.02.2025 включно, без визначення розміру застави. Підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочинів обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчий зазначає, що для закінчення досудового розслідування необхідно отримати висновки раніше призначених додаткової судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 , судово-психологічної експертизи та судової молекулярно-генетичної експертизи, за наявності підстав та з урахуванням висновків всіх експертиз повідомити ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри, надати сторонам доступ до матеріалів кримінального провадження та прийняти за результатами досудового розслідування процесуальне рішення. Викладені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі не зменшились та продовжують існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню наявним ризикам.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Просили не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , спричинив загибель людини. Прокурор додатково до викладених у клопотанні аргументів зазначив, що на даний час у кримінальному досудовим розслідуванням не було віднайдено всі необхідні докази, зокрема не було встановлено місцезнаходження пошкоджених складових частин транспортного засобу, які були приховані самим підозрюваним або іншими особами в його інтересах. Також зазначив, що на даний час досудовим розслідуванням вживаються заходи щодо встановлення правових підстав виїзду закордон підозрюваного в час дії воєнного стану, однак запити до Держприкордонслужби не дали результатів. Акцентував увагу також на тому, що після залишення місця дорожньо-транспортної пригоди підозрюваний повернувся на дане місце з метою вилучення залишків деталей транспортного засобу, а частина пошкоджених деталей автомобіля так і не була виявлена, що свідчить про цілеспрямовану поведінку з метою спотворення та приховання речових доказів. Зазначив також, що вважає визнання винуватості підозрюваним нещирим, і що така процесуальна позиція може в подальшому зазнати змін, про що свідчить зокрема звернення стороною захисту до слідчого судді у кримінальному провадженні з метою призначення експертизи.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що не планує переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти будь-який тиск на свідків чи перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином. Повідомив, що визнав свою вину, з`явився до органу досудового розслідування та на даний момент хоче спокутати свою провину перед родиною потерпілої, готовий надавати фінансову допомогу потерпілій стороні. Просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без альтернативи внесення застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 подав письмове заперечення на клопотання про продовження строку запобіжного заходу. У судовому засіданні підтвердив та доповнив викладену позицію, зокрема вказав на те, що на даний час підозра у кримінальному провадженні не є повністю обґрунтованою. Зокрема до матеріалів клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не було долучено висновку судово-медичної експертизи, який би вказував на дійсні причини загибелі потерпілої, час її загибелі та наявність причинно-наслідкового зв`язку між смертю потерплої особи та залишенням підозрюваним місця дорожньо-транспортної пригоди. Даний висновок експерта не надавався на ознайомлення стороні захисту. У розпорядженні органу досудового розслідування відсутній, а стороні захисту не надано доступу до висновку експерта, який би підтверджував спричинення підозрюваним дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору, що змусило сторону захисту звернутися до слідчого судді із клопотанням про призначення відповідної експертизи. Захисник підозрюваного вказав на те, що підозрюваний добровільно з`явився до органів досудового розслідування, визнав винуватість, надає детальні показання, вживає заходів до пошуку можливостей відшкодування шкоди родині загиблої.

Захисник вказав на необґрунтований характер наведених стороною обвинувачення ризиків, зокрема наявність в підозрюваного спроможностей до виїзду закордон, якими він не скористався. Посилання сторони обвинувачення на ризик тиску на свідків у кримінальному провадженні або перешкоджанню досудовому розслідуванню іншим чином є бездоказовими, оскільки жодних подібних дій підозрюваний не чинив.

Сторона захисту повідомила, що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, є батьком двох дітей, дбає про матір 1945 року народження, має постійне місце роботи із відповідальною керівною посадою, численні подяки та винагороди за здійснення волонтерської діяльності, позитивні характеристики з місця роботи та проживання, позитивно характеризується за місцем тримання під вартою.

Захисник зазначив, що в цілому сторона захисту не заперечує щодо продовження строку запобіжного заходу, але вважає безпідставною вимогу не призначати заставу у кримінальному провадженні. Застава як альтернатива триманню під вартою у цьому кримінальному провадженні, зокрема в розмірі, що перевищує встановлений законом для відповідного виду кримінальних правопорушень, цілком здатна забезпечити всі зазначені стороною обвинувачення ризики. При цьому підозрюваний ОСОБА_6 та його роботодавець ПСП «Агро-Плюс А.М.» мають фінансові спроможності для внесення застави, на підтвердження чого надав довідки про розмір доходів підозрюваного та довідки про доходи та грошові кошти на депозитному рахунку ПСП «Агро-Плюс А.М.», лист трудового колективу із висловленням готовності внесення застави.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0001091 від 23.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України.

05.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, яку він отримав о 16 год. 10 хв. 17.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.12.2024 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15.02.2025 включно, без визначення розміру застави, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Надалі ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.02.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001091 від 23.11.2024 до 4 місяців, тобто до 05.04.2025.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, та підозра підтверджується зібраними у справі доказами, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, копією лікарського свідоцтва про смерть, протоколом огляду місця події, протоколами обшуків, протоколами допиту свідків, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколом огляду, протоколом допиту підозрюваного.

Стороною захисту не надано в судовому засіданні аргументів та доказів, які би ставили під розумний сумнів обґрунтованість підзори на даній стадії досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не вирішує питання про винуватість або невинуватість особи. Згідно з положеннями статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 135 КК України з огляду на відсутність висновку судово-медичної експертизи трупу, про що захисник зазначив у письмових запереченнях, слідчий суддя зазначає наступне. На даному етапі оцінці підлягає встановленню, чи є підозра обґрунтованою та розумною. Так, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 32 рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відтак наявні в матеріалах клопотання докази є достатніми для висновку, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає вірогідною причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, що є достатнім для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені в ухвалі слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.12.2024, продовжують існувати та виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, а саме:

- ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 України, які є тяжкими злочинами, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі визнання винним, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; при цьому слідчий суддя окрему увагу звертає на неодноразові виїзди підозрюваного за кордон під час дії правового режиму воєнного стану, що свідчить про його можливість безперешкодного виїзду, а також на поведінку ОСОБА_6 після вчинення інкримінованих йому злочинів, яка йому на даній стадії інкримінується та яка згідно відомостей органу досудового розслідування полягала у вчиненні дій, спрямованих на приховування слідів злочину та виїзду в іншу область, що є додатковими аргументами на підтвердження ризику переховування від органів досудового розслідування та суду;

- ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на його користь для уникнення або пом`якшення відповідальності чи відмови від давання показань; такий ризик додаткового підтверджується тим, що деякі свідки є його підлеглими, а деякі свідки допомагали йому купувати частини до транспортного засобу, проводили ремонтні роботи з відновлення автомобіля та купували інший транспортний засіб для демонтажу частин з нього та встановлення на автомобіль, який був пошкоджений в результаті ДТП;

- перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками злочину, до дачі завідома неправдивих показань на підтвердження висунутих захисних версій, зокрема в аспекті того, що після ДТП підозрюваний, ймовірно, забрав пошкоджені частини з місця, сховав транспортний засіб в іншому населеному пункту, вжив заходів для його ремонту та залучив інших осіб до приховування слідів злочину.

Також ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного; останній неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, водночас має на утриманні матір непрацездатного віку; офіційно працює та має стабільний дохід; позитивно характеризується за місцем проживання та має чисельні подяки від ЗСУ за допомогу. Зазначені обставини хоча і свідчать про достатню міцність соціальних зв`язків підозрюваного, проте не нівелюють встановлені вище ризики.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Стороною захисту не надано даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи, що строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців до 05.04.2025, а також вищезазначені обставини, слідчий суддя визнає наявними підстави для продовження, в межах строку досудового розслідування, ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який зможе запобігти наявним під час досудового розслідування ризикам і забезпечити здійснення всіх процесуальних дій, на 53 дні, до 05.04.2025 включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На думку слідчого судді, на даній стадії кримінального провадження наявні підстави для застосування положень пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, із урахуванням такого.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування на даній стадії кримінального провадження не може бути повністю нівельованим за рахунок такого запобіжного заходу, як застава в якості альтернативи триманню підозрюваного під вартою.

Такого висновку слідчий суддя дійшов з урахуванням попередньої поведінки підозрюваного, який згідно із інкримінованими йому на даний час обставинами кримінального правопорушення допустив спробу переховування від органу досудового розслідування. При цьому суд бере до уваги те, що підозрюваний володіє фінансовими та організаційними спроможностями для організації таких дій. Даний висновок суду випливає із об`єктивних відомостей про неодноразові перетини підозрюваним державного кордону в час дії воєнного стану, що безумовно потребує наявності організаційних спроможностей, матеріальних ресурсів та високого ступеню обізнаності про особливості перетину кордону у час воєнного стану. Слідчий суддя не вважає за необхідне в межах розгляду даного клопотання встановлювати дійсні мотиви виїздів закордон підозрюваного в час дії воєнного стану, оскільки самі по собі факти таких виїздів, з урахуванням їх кількості та тривалості, дають можливість цілком обґрунтовано припускати наявність спроможностей підозрюваного щодо організації виїзду за межі території України. Наявність таких спроможностей визнав і сам підозрюваний у ході судового розгляду клопотання, однак, на його думку, відсутність організації ним виїзду закордон у час перебування в розшуку, до чого він, в разі наявності відповідної волі, мав би можливість, навпаки свідчить про нівелювання такого ризику.

Підозрюваний та його захисник звернули увагу на суду на те, що цей ризик буде нівельований шляхом зберігання спеціалізованим органом закордонного паспорту. Слідчий суддя не може погодитися із цими доводами в повній мірі та вважає, що особливості даної справи, зокрема наявність підстав обґрунтовано припускати значні фінансові спроможності та зв`язки підозрюваного, та в аспекті минулої спроби переховування від органу досудового розслідування, дають підстави для висновку, що на даній стадії кримінального провадження застава та здача закордонного паспорту на зберігання до компетентного органу не зможуть такий ризик виключити.

При цьому слідчий суддя бере до уваги стадію даного кримінального провадження, зокрема й те, що з наближенням закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам ризик переховування, зі значною ймовірністю, може підвищуватися.

На думку слідчого судді, ризик впливу на свідків чи ризик перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином, на даній стадії кримінального провадження, також не може бути нівельований заставою. Такого висновку слідчий суддя дійшов з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , зокрема із урахуванням ймовірних обставин залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, ймовірного подальшого повернення на це місце дорожньо-транспортної пригоди, де підозрюваний вилучив окремі фрагменти транспортного засобу, що не заперечується ним в його письмових показаннях, подальшого оперативного ремонту транспортного засобу в нічний час доби, його подальшого вивезення та приховування на території іншої області. Ці обставини в сукупності дають підстави для висновку про існування ризику спроб впливу на свідків з урахуванням високого ступеня організованості попередніх спроб ухилення від досудового розслідування, ймовірного залучення зв`язків та суттєвих ресурсів, що інкримінується підозрюваному у межах кримінального провадження, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для переконаності у нівелюванні цього ризику шляхом застосування застави.

Слідчий суддя не вбачає й підстав для висновку про нівелювання цього ризику внаслідок визнання підозрюваним винуватості та явки до органів досудового розслідування, на чому в судовому засіданні наполягав захисник. Такий висновок слідчого судді зумовлений тим, що процесуальна позиція захисту в частині визнання підозрюваним вини на даний час містить внутрішні суперечності, зокрема з огляду на твердження захисту про необґрунтованість підозри, а також з огляду на викладені у власноручно написаних показаннях підозрюваного обставини спричинення дорожньо-транспортної пригоди, що суттєво відрізняються від версії подій, описаної органом досудового розслідування у повідомленні про підозру. А отже, на даний час твердження про повне визнання підозрюваним винуватості слідчий суддя вважає передчасним. Попри те, що саме по собі невизнання або неповне визнання підозрюваним винуватості не є підставою для обрання певного запобіжного заходу, так як це узгоджується із невід`ємним правом особи не свідчити проти себе, гарантованим статтею 63 Конституції України, сам факт наявності відповідних суперечностей в позиції обвинуваченого щодо визнання вини не дає слідчому судді можливості розцінювати визнання вини як таку обставину, що істотно зменшує описані вище ризики.

З урахуванням наведених обставин, ризик переховування від досудового розслідування, ризик впливу на свідків та ризик перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином, які в аспекті наведених вище обставин слідчий суддя вважає реальними та такими, що на даній стадії досудового розслідування не можуть бути повністю виключені менш суворим запобіжним заходом, у тому числі заставою, навіть у тому розмірі, що перевищує визначений законом розмір.

Слідчий суддя відхиляє посилання сторони захисту на бездоказовість тверджень сторони обвинувачення про ризик впливу на свідків та відсутність фактів такого впливу, оскільки з інкримінованих на сьогоднішній день у кримінальному провадженні обставин вбачається залучення низки осіб до приховування слідів і доказів кримінального правопорушення, що свідчить про потенційну наявність спроможностей для організації впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Оскільки вказані свідки на стадії у межах судового розгляду кримінального провадження ще не допитувалися, а надані органу досудового розслідування показання доказового значення в суді не мають, то на даній стадії кримінального провадження цей ризик зберігає актуальність.

При цьому слідчий суддя враховує й ті обставини, на які посилається захист, зокрема наявність достатньо міцних соціальних зв`язків підозрюваного, відсутність попередніх судимостей або фактів повідомлення про підозру в іншому кримінальному провадженні, відсутність фактів, що в минулому дискредитували його репутацію, позитивні відгуки щодо підозрюваного за місцем роботи та проживання тощо, наявність нагород та подяк за волонтерську діяльність, лист трудового колективу. Однак і всі ці фактори, які слідчий суддя бере до уваги, з урахуванням наведеного вище, а також в аспекті вагомості наявних доказів, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим, а також з урахуванням того, що підозрюваному обґрунтовано (для даної стадії) інкримінуються дійсні спроби уникнути досудового розслідування, зокрема шляхом залишення місця скоєння кримінального правопорушення, не дають слідчому судді підстав для висновку про те, що нівелювання ризиків у даному кримінальному провадженні є можливим шляхом застосування застави як альтернативи триманню під вартою.

Для даної стадії кримінального провадження найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою є виправданим в аспектів встановлених під час розгляду клопотання ризиків. Однак ступінь вираження цих ризиків, як і виправданість запобіжного заходу, у подальшому може змінюватися з урахуванням, зокрема, таких факторів, як процесуальна поведінка підозрюваного, плин часу в кримінальному провадженні, який зазвичай призводить до посилення позиції органу досудового розслідування внаслідок закінчення збирання доказів тощо.

Отже, клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196-199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Лани Пустомитівського району Львівської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 53 дні, в межах строку досудового розслідування, до 05 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14.02.2025 о 12.55 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1