Справа № 585/4257/24
Номер провадження 1-кп/585/188/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовківське Лохвицького р. Сумської обл.,

громадянина України, фактично проживаючого б.

АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2023 № 97 солдата ОСОБА_4 , призначеного на посаду навідника військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини. Відповідно до ч. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Так, 23 травня 2023 ОСОБА_4 перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області, не маючи посвідчення водія, достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти підготовку та скласти теоретичний і практичний іспит, діючи всупереч встановленому порядку, з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами із категоріями «А», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою подальшого його використання, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія для подальшого його використання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, в ході листування в соціальній мережі Фейсбук з невстановленою в ході досудового розслідування особою домовився про виготовлення та придбання водійського посвідчення на його ім`я. Таким чином, ОСОБА_4 вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав свою фотографію та зразок свого підпису, а також надав свої особисті анкетні дані, тобто надав допомогу у виготовленні завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами із категорією «А», «В» та «С». В подальшому 05.07.2024 ОСОБА_4 у відділенні № 1 «Нова пошта» в м. Лиман Донецької області, отримав посилку на своє ім`я, в якій знаходився замовлений ним завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - водійське посвідчення категорії «А», «В» та «С», серійний номер НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТСЦ 0541, дата видачі - 20.06.2023, дата закінчення строку дії 20.06.2053, за яке сплатив 10500 гривень.

23.06.2024 року близько 17 год. 44 хв., ОСОБА_4 , рухаючись за кермом мотоциклу «Дельта», днз НОМЕР_3 , по грунтовій дорозі в по вул. Центральна, 1, с. Заруддя Роменського р-ну Сумської обл., був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області. На вимогу працівників поліції, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.1, 2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ОСОБА_4 було запропоновано пред`явити посвідчення водія, на підставі якого останній здійснював рух на зазначеному транспортному засобі. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_4 виявив відсутність посвідчення водія виданого на його ім`я, та запропонував працівникам поліції проїхати до нього додому, за адресою: АДРЕСА_1 . Знаючи про те, що навчання він не проходив, спеціальні іспити щодо отримання посвідчення водія не здавав, усвідомлюючи, що право на керування даним транспортним засобом у встановленому законом порядку не набув, та те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння, з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 20.06.2023 на його ім`я ТСЦ 0541. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/119-24/5257-ДД від 03.07.2024 - результатами проведеної судової технічної експертизи документів бланк посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_2 від 20.06.2023, виданого ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території країни-виробника - України. Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків визнав. Дав суду свідчення, що йому були потрібні права і в інтернеті він побачив оголошення, там були контакти, він переписувався з тією людиною, той чоловік сказав йому скинути фото, підпис на аркуші паперу і паспортні дані. Він скинув дані і сказали йому чекати 10 днів. Тоді, десь через тиждень, йому написали що водійське посвідчення готове і вислали в м. Лиман. Коли з Нової пошти прийшло повідомлення, він заплатив онлайн і забрав посвідчення з пошти. Посвідчення було у нього в паспорті, він ним не користувався. А коли був вдома на реабілітації, купив собі мопед і керував ним. Посвідчення він з собою не возив. Коли його зупинили працівники поліції, він сказав що у нього є посвідчення водія і вони поїхали до нього додому де він показав поліцейським це посвідчення. Вони перевірили це посвідчення, повідомили що посвідчення оформлене на якусь жінку. На нього склали протокол за підробні документи. З тією особою вони домовилися що посвідчення буде коштувати 10500 грн., якщо на 2 роки права то менша ціна була, а на 30 років за 10500 грн. Він вибрав на 30 років. Адреса і дані цієї особи у нього було в іншому телефоні, якого зараз немає, а оголошення він побачив у мережі фейсбук. Він проходив навчання на категорію С, але водійського посвідчення не отримував, тому що не здавав екзамени. Права йому були потрібні для служби. Він має посвідчення тракториста. Він вважав що йому дадуть справжнє посвідчення, йому відомо хто може видати справжнє посвідчення. Вони його переконували що вони дають дійсні права і пропонували навіть перевірити на пошті їх дійсність, але там не було інтернету, тому він їх не перевірив. Згодом він перевірив по «Дії» і з`ясував що в «Дії» цього посвідчення немає. Він розуміє що без здачі іспитів не могли бути видані права. Про права поліцейським він сказав тому що вирвалося. Він сказав поліцейським що є посвідчення, чому він так сказав, він не знає. Чи складали на нього протокол про адміністративне правопорушення за керування без водійського посвідчення він не пам`ятає. Права з собою він не возив бо знав що вони недійсні. Коли він з`ясував що права недійсні він намагався зв`язатися з тим хто направив йому посвідчення, але не вдалося, вони не були на зв`язку.

З огляду на одностайну позицію сторін кримінального провадження про відсутність потреби у дослідженні зібраних в ході досудового розслідування доказів, суд не здійснює повний порядок дослідження доказів і проводить розгляд провадження у відповідності положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Крім повного визнання вини, доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, які ніким не оспорюються. Покази самого винного суд визнає щирими і добровільними та покладає їх в основу вироку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Крім цього, в ході досудового розслідування дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і він обвинувачувався в тому, що здійснив пособництво в підробленні офіційного документа.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, суд вважає що дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані не вірно, так як, в частині 1 статті 358 КК України визначено кримінально-карним діянням наступне: підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Отже, ознаки кримінально правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, можуть вбачатися за умови підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, проте не будь-якого офіційного документа, а лише такого, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи.

Крім цього, обов`язковою конструктивною ознакою даного кримінального правопорушення є те, що кримінально карним діянням є підроблення такого офіційного документа, який надає права або звільняє від обов`язків, а не будь-якого.

Також, конструкція даної норми КК України містить вказівку на необхідність встановлення мети підробки посвідчення або офіційного документа, а саме з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, або збут такого документа.

Отже, при кваліфікації дій ОСОБА_4 , стороною обвинувачення не визначено чи відбулася підробка документа який видається чи підробка документа який посвідчується. Також не визначено підробка якого документа відбулася такого що видається чи посвідчується і ким саме: 1) підприємством, 2) установою, 3) організацією, 4) громадянином-підприємцем, 5) нотаріусом, 6) державним реєстратором, 7) суб`єктом державної реєстрації прав, 8) особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 9) державним виконавцем, 10) приватним виконавцем, аудитором чи 11) іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи. На переконання суду, при кваліфікації дій особи, сторона обвинувачення має визначити і вказати ким саме видається, або ж посвідчується документ (за умови його отримання у визначеному законом порядку), який в даному провадженні підроблений.

Також, стороною обвинувачення, при кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України не вказано, до яких саме документів відноситься офіційний документ, який є предметом даного кримінального правопорушення, до таких які надають права чи до тих, які звільняють від обов`язків.

Крім цього, сторона обвинувачення взагалі не встановила і не вказала мети діяння: підроблення офіційного документа, з метою використання його: 1) підроблювачем чи 2) іншою особою, або 3) збут такого документа. Тобто склад кримінального правопорушення в даному випадку матиме місце лише у випадку підробки документа з вказаною в ч. 1 ст. 358 КК Україні метою, а саме - з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, або ж з метою збуту.

Окремою підставою висновку про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_4 суд вважає те, що предметом підробки за ч.1 ст. 358 КК України є посвідчення або інший офіційний документ…, проте сторона обвинувачення не вірно визначила предмет кримінального правопорушення, вказавши про підробку офіційного документа.

Підпункт 1.10. ПДР України визначає, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. В п.п. а) п. 2.1. ПДР України визначено наступне - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже документом, який надає право особі керувати транспортним засобом автомобілем, є посвідчення водія, що визначено діючим законодавством.

В даному кримінальному провадженні мова йде про підроблення «офіційного документа», проте встановлені судом обставини свідчать що документом, який виступає предметом кримінального правопорушення, в даному випадку є посвідчення водія і така назва визначена діючим законодавством України.

Суд, з урахуванням засад кримінального судочинства, зокрема змагальності сторін, а також, виходячи з обов`язку суду зберігати об`єктивність та неупередженість, не вправі самостійно включати в обсяг обвинувачення кваліфікуючі або конструктивні ознаки складу кримінального правопорушення, які не вказані стороною обвинувачення в обвинувальному акті при кваліфікації дій особи, а тим більше ті, які погіршують становище особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, на переконання суду, при кваліфікації дій ОСОБА_4 , сторона обвинувачення не розмежувала склади кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, виклавши обставини кримінального провадження єдиним масивом не конкретизувавши які саме дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, а які мають ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Отже, ОСОБА_4 підлягає виправданню за обвинуваченням у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку особу винного, обставини які пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання винного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

За таких обставин, дотримуючись принципів об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зважаючи на характер протиправних дій, їх наслідки, оцінюючи дії обвинуваченого що призвели до вчинення злочину, враховуючи думку потерпілої, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_4 та запобігання скоєння останнім нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах строку визначеного санкцією ч. 4 ст. 385 КК України.

Судові витрати підлягають стягненню зі ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, підлягає скасуванню.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

З огляду на те, що в ході судового розгляду запобіжний захід не обирався, суд для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком чинності, підстав не вбачає.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374, 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати не винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення кримінального проступку передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України і виправдати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень (850 грн.).

Стягнути зі ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судові витрати в розмірі три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок (3029,12 грн.) за проведення судової технічної експертизи.

Скасувати арешт, накладений на пластиковий документ, схожий на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «А», ОСОБА_8 , виданий ТСЦ 0541 20.06.2023 року на ім`я ОСОБА_4 .

Речові докази: пластиковий документ, схожий на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «А»,»В», «С», виданий ТСЦ 0541 20.06.2023 року на ім`я ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1