Справа № 302/1886/23
Провадження № 1-кп/302/32/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 рокус-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду с-ща Міжгір`я кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно: ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.10.2023 до Міжгірського районного суду Закарпатської області із Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000189 від 06.07.2022 року.

30.10.2023 судом винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання, з обов`язковою явкою учасників кримінального провадження до зали суду Міжгірського районного суду.

11.12.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави (а.с.75-80).

12.12.2023 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам ст.ст.291,293 КПК України. В обґрунтування поданого клопотання посилається на ті обставини, що адвокатом ОСОБА_9 було укладено 13.07.2022 із ОСОБА_5 договір про надання правової допомоги № 25/22, який на теперішній час є чинним. Як зазначає захисник ОСОБА_9 , на досудовому розслідування вона брала участь у всіх слідчих діях, проте по завершенню досудового розслідування, захиснику ОСОБА_9 не відкрито матеріали кримінального провадження та в порядку ст.290 КПК України не вручено копію обвинувального акту та реєстру до нього, та вважає наявним порушення вимог ст.293 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Також зазначає, що в обвинувальному акті є анкетні дані потерпілого ОСОБА_10 , який одночасно є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000189 від 06.07.2022 року у кримінальному правопорушення, передбаченому ч.2 ст.286 КПК України. Та захисник вважає, що в обвинувальному акті містяться недостовірні відомості щодо потерпілого ОСОБА_10 , оскільки він не може бути потерпілим у даній справі, тому вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору (а.с.103-105).

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 підтримав у повному обсязі клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору з підстав, наведених у письмовому клопотанні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримав у повному обсязі клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору з підстав, які викладені у поданому клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників та просить повернути обвинувальний акт прокурору.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечує проти повернення обвинувального акту, надано письмові заперечення прокурора ОСОБА_11 , викладені в редакції від 14.11.2024 року та прокурор зазначає, що єдиною законною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту обвинувального акту вимогам саме ст.291 КПК України, яка містить вичерпний перелік відомостей, який повинен містити обвинувальний акт. Прокурор вважає, що у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, обвинувальний акт складений у відповідності до ст.291 КПК України, оскільки містить необхідні реквізити, зазначені у його тексті слідчим та прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, його правову кваліфікацію за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення. Також прокурор вказує на те, що залучений слідчим постановою від 11.09.2023 року захисник ОСОБА_6 за бажанням ОСОБА_5 , саме він здійснював захист останнього під час допиту в якості підозрюваного, розгляду слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу. При цьому адвокат ОСОБА_9 у вказаних слідчих (процесуальних) діях участі не приймала, а представляла інтереси ОСОБА_5 до набуття ним статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Захиснику ОСОБА_6 надано доступ до матеріалів досудового розслідування та вручено копію обвинувального акту, що підтверджено відповідною розпискою. Прокурор зазначає, що вказана обставин не впливає на захист обвинуваченого, оскільки доступ до матеріалів був наданий іншому захиснику. Твердження захисника ОСОБА_9 про недостовірність відомостей в обвинувальному акті щодо потерпілого ОСОБА_10 вважає безпідставними, оскільки у даному кримінальному провадженні № 0000189 ОСОБА_10 визнаний потерпілим, та іншого процесуального статусу у цьому провадженні він не має. При цьому, як вбачається з обвинувального акту, він містить необхідні анкетні дані потерпілого ОСОБА_10 , що відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України. Та прокурор вважає, що заявлене захисником ОСОБА_9 клопотання є необґрунтованим та безпідставним, оскільки не містить посилань на жодну із підстав, передбачених ст.291 КПК України, у клопотанні захисником не наведено доводи щодо невідповідності обвинувального акту у вказаному провадженні вимогам ст.291 КПК України. Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору за обґрунтуваннями, наведеними у письмових запереченнях.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор підтримав раніше подане до суду клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на викладені у клопотанні підстави, зокрема вказує, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочинів, один з яких є тяжким, та який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками. Та наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою дачі ними завідомо неправдивих показань та з метою забезпечення обвинуваченим ОСОБА_5 виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наведених у клопотанні ризиків, прокурор просить клопотання задовольнити за наведеними у ньому підставами та обґрунтуваннями, наведеними у клопотанні від 11.12.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_13 , законного представника ОСОБА_14 , просить вирішити питання призначення даного кримінального провадження до судового розгляду на розсуд суду. Заяв, доповнень, клопотань не мають. Цивільним позов потерпілою стороною ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні не заявлено. Проти клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, категорично заперечує, посилаючись на ті обставини, що у разі обрання такого запобіжного заходу ОСОБА_5 буде позбавлений можливості відшкодовувати потерпілій стороні заподіяні їм збитки та просить в задоволенні клопотання прокурора відмовити за безпідставністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечує проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи про те, що в судові засідання він з`являвся, вважає наведені прокурором ризики надуманими та клопотання безпідставним, просить в задоволенні даного клопотання відмовити. Інших доповнень, заяв, клопотань обвинувачений не має.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 вважає, що клопотання подано прокурором без дотримання вимог ст..ст.284,315 КПК України, не надано стороні захисту додатки до клопотання. При цьому клопотання прокурора, заявлене рік тому та підтримане на сьогоднішній день, є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки наведені у клопотанні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, свідки в підготовчому судовому засіданні прокурором не заявлені та судом не допитані на підтвердження наведених ризиків. При цьому, наголошує, що обвинувачений ОСОБА_5 в судові засідання з`являвся вчасно. Про причини неявки суд повідомляв, надавав ОСОБА_5 відповідні підтверджуючі документи, тому вважає, що клопотання прокурора є безпідставним та просить в задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити. Інших доповнень, заяв, клопотань сторона захисту не має.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 , просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за безпідставністю. Інших доповнень, заяв, клопотань сторона захисту не має.

Потерпіла ОСОБА_14 не з`явилася, про день та час проведення підготовчого розгляду справи була повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано письмову заяву потерпілої ОСОБА_14 , яка є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , 2017 року народження та в якій потерпіла просить підготовче судове засідання та судовий розгляд по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , проводити без її участі, у зв`язку з виїздом за кордон, на сезонні роботи. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, не має (а.с.226).

Потерпілі у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , його законний представник ОСОБА_15 не з`явилися, про день та час проведення підготовчого розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте до суду поштовим зв`язком направлено заяву потерпілого ОСОБА_10 , в якій він просить підготовче засідання по даному кримінальному провадженню проводити без його участі (а.с.178). Цивільним позов потерпілим ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні не заявлено.

Представник Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області не з`явився, про день та час проведення підготовчого розгляду справи були повідомлені судом належним чином, проте до суду надійшла заява начальника Служби у справах дітей ОСОБА_16 за вих.№ 01-02/365 від 12.12.2024, в якій просить підготовче засідання по даному кримінальному провадженню проводити без участі представника органу опіки та піклування. Додаткових пояснень, заяв, клопотань не мають.

В підготовче судове засідання захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 не з`явилася, про день та час проведення підготовчого розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте захисником ОСОБА_9 подано заяву, в якій просить провести підготовче засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , без її участі, оскільки у останнього наявні інші захисники. Підтримує раніше подане нею клопотання про повернення обвинувального акту прокурору за наведеними у клопотанні підставами та яке просить розглянути.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень статті 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог до обвинувального акту та відомостей, які обвинувальний акт має містити, а також перелік додатків до нього, порушення вказаних вимог та відсутність перерахованих відомостей та додатків і є підставами повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Зокрема, згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, наряду з іншими реквізитами, обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, включно з часом, місцем та способом вчинення кримінального правопорушення, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність обвинувального акту вимогам Закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В своїй практиці Європейський суд з прав людини зазначає, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення (формулювання обвинувачення), а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів (правова кваліфікація), (справа «Маттоціа проти Італії»).

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт, який надійшов з Закарпатської обласної прокуратури відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 06.07.2022 року, містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого, відомості потерпілої сторони, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчих, прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення Закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, у тому числі дані про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; дату та місце його складення та затвердження 20.10.2023 року. До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного ОСОБА_5 , та захисника адвоката ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акту на 18-ти аркушах у одному примірнику, кожен та реєстру матеріалів досудового розслідування від 20.10.2023 року на 15-ти аркушах у одному примірнику, кожен (т.1 а.с.38).

Тобто, обвинувальний акт у кримінальному провадженні містить усі складові, передбачені ст.291 КПК України, що дає можливість здійснити належний судовий розгляд провадження.

Стаття 291 КПК України не міститься жодної вимоги щодо змісту формулювання обвинувачення, його форми, об`єму тощо, а тому прокурор вправі викладати формулювання обвинувачення у такий спосіб, який вважав доцільним у кожному конкретному випадку.

Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

При розгляді кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, суд не може вдаватися до оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості, та повертати обвинувальний акт з посиланням на обставини, які підлягають дослідженню та перевірці під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки це є порушенням вимог ст.14 КПК України.

Обвинувальний акт містить висунуте ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 ,ч.1 ст.135 КК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги Закону.

Щодо доводів сторони захисту, про неповноту і неправильність складання обвинувального акту через відсутність в ньому всіх необхідних даних, грубих процесуальних порушень, які допущені при розслідуванні кримінальних правопорушень (злочинів), то пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України прямо передбачає, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як прокурор це вважає встановленим.

Частиною 1 статті 217 КПК України передбачено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

За приписами частини 2 статті 217 КПК України - не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Як зазначалося, відповідно до приписів п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч.4 ст.291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, підставами для повернення обвинувального акту прокурору згідно даної норми закону, є його невідповідність нормам процесуального права. Чинним КПК України передбачено порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту, передбачено ст.291 КПК України.

Твердження захисника адвоката ОСОБА_9 про недостовірність відомостей в обвинувальному акті щодо потерпілого ОСОБА_10 суд вважає безпідставними, оскільки у кримінальному провадженні № 0000189, яке надійшло до суду 24.10.2023 року, ОСОБА_10 визнаний потерпілим, та в іншому процесуальному статусі у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 не зазначений. При цьому, як вбачається з обвинувального акту, він містить необхідні анкетні дані потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України.

В частині вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування суд зазначає, що матеріали провадження містять розписку підозрюваного ОСОБА_5 , та захисника адвоката ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 20.10.2023 року, яка у свою чергу не містить зауважень з приводу особи, яка здійснювала вручення та щодо невручення вказаних документів іншому захиснику. При цьому, зазначена обставина не впливає на право на захист обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки доступ до матеріалів досудового розслідування був наданий іншому захисникові обвинуваченого, що підтверджується доданою до обвинувального відповідною акту розпискою.

Дану обставину суд не вважає достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

Отже, як вбачається з вимог п.3 ч.4 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити розписку про отримання його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування лише підозрюваним, щодо захисника такі вимоги відсутні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 отримав 20.10.2023 року обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, і про цей факт в підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисники не заперечили.

Тому, оскільки обвинувачуй ОСОБА_5 фактично отримав обвинувальний акт та реєстр матеріалів, а таке отримання, відповідно до положень п.3 ч.4 ст.291 КПК України, не передбачене їх захисниками, то суд вважає, що в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_9 про повергнення обвинувального прокурору слід відмовити.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відповідність обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Перевірка повноти викладення у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення на стадії підготовчого провадження неможлива без проведення судового розгляду, а тому посилання сторони захисту на відсутність в реєстрі матеріалів постанови про об`єднання матеріалів не може бути предметом розгляду і оцінки під час підготовчого судового засідання, а може бути предметом дослідження під час відповідної стадії судового розгляду - дослідження доказів.

Відповідно до висновку Верховного суду України від 12.10.2017 року у справі № 5-253 кс(15)17 яким констатується, що наявність недоліків в обвинувальному акті, суті обвинувального акту не змінює, оскільки в ньому наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. При цьому за прокурором завжди залишається процесуальна можливість за необхідності застосувати положення ст.ст.338, 341 КПК України та змінити обвинувачення в суді, або відмовитися від обвинувачення.

Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність. Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та ставити їх існування під сумнів, як того вимагає захисник. Своїми доводами захисник фактично порушує питання, яке не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У цьому контексті, суд звертає увагу на правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що відсутні передбачені Законом підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а обставини, зазначені захисником не можуть бути достатніми підставами для повернення обвинувального акта прокурору, а тому підлягає задоволенню клопотання прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Дане кримінальне провадження підсудне Міжгірському районному суду Закарпатської області, згідно правил підсудності, передбачених ст.ст.32,33 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні до судового розгляду та необхідність на підставі ч.2 ст.314-1 КПК України доручити начальнику Хустського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши в підготовчому засіданні думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

В силу приписів ст.ст.131,132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч.ч.1,2,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого, та за ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі до 8 років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років.

Враховуючи сукупність викладених обставин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 щодо якого у даному кримінальному провадженні на цей час не обрано жодного запобіжного заходу, тривалий час продовжується підготовче провадження та обвинувачений ОСОБА_5 з`являється за викликами до суду, від явки на такі не ухиляється, а стороною обвинувачення належним чином на даний час не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які б обумовлювали обрання у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 має на теперішній час постійне місце проживання, одружений, має на утриманні та вихованні двох неповнолітніх дітей, також являється депутатом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області VIII скликання від 01.12.2020 року, раніше не судимого, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2023, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильства Закарпатської обласної прокуратури, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т.1 а.с.95-102).

Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.194 КПК України підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, та, на підставі ч.3 ст.194 КПК України, вважає необхідним зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою суду на визначений ним день та час.

Оцінюючи у сукупності усі викладені обставини та наведені прокурором у клопотанні підстави та обгрунтування, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час підготовчого судового засідання підстав для прийняття інших рішень, передбачених частиною 3 статті 314 КПК України, не встановлено.

Крім того, пунктом 6 частини 3, частиною 5 статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до положень статті 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду; досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчинені злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 до судового розгляду та необхідність на підставі ч.2 ст.314-1 КПК України доручити начальнику Хустського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Перешкоди призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню, передбачені п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження на даний час не вбачається.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Судовий розгляд повинен відбуватися у відкритому судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 131, 132, ст..ст.177, 178, 182, 183, 194, 199, 290, 291, 314-316, 372, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, у кримінальному провадженні № 0000189 від 06.07.2022 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України на 09 годин 45 хвилин 23 грудня 2024 року в приміщенні зали судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області (с-ще Міжгір`я вул.Шевченка, 99).

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_13 - ОСОБА_14 , ОСОБА_10 - ОСОБА_17 , представника потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_4 представника Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради Закарпатської області.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Доручити Хустському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, м.т. НОМЕР_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді, шляхом надання персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали надіслати начальнику органу пробації для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Міжгірського районного суду ОСОБА_18

Закарпатської області