Справа № 405/1162/25
Провадження № 1-кп/405/61/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2025 за №0000061, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первозванівка, Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, виведеного у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , колишнього командира 2 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти, у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 2 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти, у військовому званні «молодший сержант» військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» (з подальшими змінами та доповненнями), згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, в період жовтня-листопада 2024 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, під час участі у бойових діях на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 , придбав шляхом віднайдення в місцях бойових зіткнень з ворогом - збройними формуваннями рф, бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 з уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) з корисливих мотивів з метою подальшого їх привласнення та перевезення за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, вказану гранату оборонної дії типу Ф-1 з уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив їх зберігати без передбаченого законом дозволу до 08.01.2025.

В подальшому, 08.01.2025 о 14 год. 17 хв. по провулку Санаторному в місті Кропивницькому, за географічними координатами 48.4784700,32.2618893, працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , у якого під час особистого обшуку було виявлено та вилучено бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 з уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які ОСОБА_5 зберігав в правій кишені камуфльованої (піксель) військової куртки, в яку останній був одягний.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно в період жовтня-листопада 2024 року під час участі у бойових діях в Донецькій області на позиціях підрозділів військової частини НОМЕР_1 знайшов бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 з підривачем та вирішив її залишити собі як талісман. Згодом він гранату з підривачем перевіз до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив її зберігати до свого затримання 08.01.2025, коли працівники поліції виявили її в його формі. Він розуміє, що його дії несли небезпеку як для його сім`ї так і для інших оточуючих осіб. У вчиненому щиро розкаявся, а також висловив бажання повернутися на військову службу.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони та зокрема обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, матеріалів щодо речових доказів та процесуальних витрат, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів та процесуальних витрат дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як умисні дії, що виразилися в у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить:

- щире каяття, яке виразилось у щирому осуді своєї поведінки, визнанні обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанні виправити ситуацію, що склалася, а також готовності нести кримінальну відповідальність;

-активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_5 як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду про всі обставини вчинення злочину, зокрема і ті, що не були відомі органу досудового розслідування (час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення).

Обставин, що відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК відноситься до тяжких злочинів, стан здоров`я обвинуваченого, відносно якого дані про знаходження на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах відсутні, те, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не має судимостей, по місцю проживання характеризується задовільно; є військовослужбовцем, має досвід участі у бойових діях, зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (а.с.120), хоча по місцю проходження військової служби характеризується негативно, однак під час судового розгляду висловив тверде бажання повернутися на військову службу та захищати Вітчизну (а.с.87).

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, наявність пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, який є мінімальним відповідно до санкції ч.1 ст.263 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати попереднє ув`язнення відносно ОСОБА_5 з 08.01.2025 до 16.04.2025 включно у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

Крім того, суд бере до уваги висновки досудової доповіді відносно ОСОБА_5 , згідно яких дослідження інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, інтелектуально-комунікативні особливості поведінки, соціально-демографічні й соціально-психологічні особливості, емоційну врівноваженість, наявність загальносуспільних цінностей, побутову та сімейну визначеність, середній рівень ризику небезпеки, у тому числі для окремих осіб, беручи до уваги те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, за умови інтенсивного нагляду, застосування соціально-виховних заходів та корекційних методів впливу з метою активізації процесу реалізації позитивних змін та недопущення вчинення повторного кримінального правопорушення.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст.75 КК України.

Так, із врахуванням викладеного вище та всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , те, що дії обвинуваченого до тяжких наслідків не призвели, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому останнього слід звільнити від відбування основного покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням на строк, який за розміром є середнім відповідно до ч.4 зазначеної статті, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.

Згідно з п.3 ч.1 ст.118, ч.1 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні у кримінальному провадженні судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/112-25/317-ВТХ від 09.01.2025 у розмірі 3183 гривень 60 копійок.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення відносно ОСОБА_5 з 08.01.2025 до 16.04.2025 включно у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до пунктів 1 та 2 ч.1, ч.4 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти командира військової частини або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_5 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, здійснювати командиру військової частини НОМЕР_2 , в розпорядженні якого перебуває військовослужбовець, у разі зміни місця служби - командиру військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_5 в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в кримінальному провадженні на суму 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речові докази по справі, а саме:

- корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, виробництва СРСР, 1975 року, та засіб підриву, а саме уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), виробництва СРСР, 1975 року, які після дослідження упаковано до спецпакету № 5342614 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, після набрання вироком законної сили знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , мобільний телефон «Росо», сірого кольору в чорному чохлі, ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 , які відповідно до розписки були передані на зберігання дружині засудженого ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили повернути власнику засудженому ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок з особливостями, визначеними ч.2 ст. 394 КПК України, може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_11