УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня2025 року

м. Київ

справа № 161/1081/23

провадження № 51-7680 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року та вирок Волинського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року щодо нього з заявою про поновлення йому процесуального строку,

установив:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Вироком Волинського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року, за результатами розгляду апеляційних скарг прокурора та засудженого, задоволено скаргу прокурора та вказаний вирок суду першої інстанції скасовано в частині покарання і призначено засудженому додаткове покарання у виді позбавлення права займатися навчальною та/чи виховною діяльністю осіб віком до 18 років, обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років строком на 3 роки. У решті вирок залишено без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвалою касаційного кримінального суду від 01 квітня 2024 року, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, повернуто засудженому касаційну скаргу на вказані судові рішення, оскільки він не усунув недоліки скарги зазначені в ухвалі суду касаційної інстанції.

До Касаційного кримінального суду повторно звернувся засуджений ОСОБА_4 із касаційною скаргою на вказані судові рішення та заявою в якій порушує питання про поновлення йому процесуального строку.

Перевіривши заяву засудженого, колегія суддів Касаційного кримінального суду вважає, що порушене ним питання стосується іншої процесуальні процедури, а тому його заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Засуджений звертається до суду касаційної інстанції, поза межами строку касаційного оскарження, із касаційною скаргою на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року та вирок Волинського апеляційного суду від 22 листопада 2023 рокущодо нього та заявою, в якій порушує питання про поновлення йому процесуального строку.

Проте, у заяві засуджений не вказує причини пропуску строку касаційного оскарження, а лише посилається на п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України.

Тобто звертаючись із касаційною скаргою, засуджений порушує питання не про поновлення строку касаційного оскарження, а про поновлення строку перегляду цих судових рішень за нововиявленими обставинами, не врахувавши що це дві різні процесуальні процедури.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Отже, у заяві засудженого не вбачається підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року й вироку Волинського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року та касаційну скаргу на вказані судові рішення повернути скаржнику разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5