Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/888/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2025 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , особи, стосовно якої внесено клопотання про застосування заходів виховного характеру, ОСОБА_7 , його законного представника - ОСОБА_8 , та захисника - адвоката ОСОБА_9 , обвинувачених, їх законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників - адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , під час розгляду у відкритому підготовчому, дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції обвинувального акту в кримінальному провадженні із звинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України,

в с т а н о в и л а:

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пред`явлено наступне обвинувачення:

- у вчиненні ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_7 , о 22 годині 43 хвилини 14 квітня 2024 року, в АДРЕСА_1, підпалу належного військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України автомобіля оперативно - чергової служби марки «МАЗ-631705-364», н/з НОМЕР_2 , який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших наслідків, з метою порушення громадської безпеки та впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади, службовими особами цих органів, вчиненого, що призвело до заподіяння значної майнової шкоди у розмірі 1542357 грн (ч.2 ст.258 КК України);

- у підбурюванні ОСОБА_10 до закінченого замаху на вчинення, з метою ослаблення держави, о 22 годині 10 хвилин 15 травня 2024 року підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, належної регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» релейної шафи автоблокування (сигнальної установки), розташованої за адресою: АДРЕСА_2, внаслідок чого відбулась пожежа, в результаті якої завдано збитків у розмірі 1294.21 грн, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_7 , що не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони не змогли відкрити вищезазначену шафу та черговим по переїзду було ліквідовано наслідки її займання (ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України - щодо ОСОБА_10 , ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України - щодо ОСОБА_18 та ОСОБА_17 );

- у повторному вчиненні ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , та з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_7 , о 21 годині 54 хвилини 18 травня 2024 року, в АДРЕСА_3, підпалу автомобіля марки «Hyundai Terracan», н/з НОМЕР_3 , який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших наслідків, з метою порушення громадської безпеки та впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади, службовими особами цих органів, що призвело до заподіяння значної майнової шкоди у розмірі 38870,04 грн (ч.2 ст.258 КК України);

- у закінченому замаху на повторне вчинення ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації, а також спільно з ОСОБА_18 і ОСОБА_17 та з особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, ОСОБА_7 , о 20 годині 30 хвилини 24 травня 2024 року, в АДРЕСА_4, підпалу автомобіля марки «Fiat Fiorino», н/з НОМЕР_4 , який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших наслідків, з метою порушення громадської безпеки та впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади, службовими особами цих органів, що призвело до заподіяння значної майнової шкоди, що не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, внаслідок затримання виконавців правоохоронцями (ч.2 ст.15, ч.2 ст.258 КК України).

Прокурором заявлено клопотання про продовження строків застосування до кожного із обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване їх причетністю до вмінених злочинів, їх тяжкістю та суспільною небезпечністю, а також існуванням ризиків можливого переховування обвинувачених від суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих, їх представників, свідків, експерта в цьому ж провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З`ясувавши заперечення сторони захисту колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , кожен окремо, є неповнолітньою особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкції яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти років.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , кожного окремо, до вмінених їм діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також в цілому не оспорюється стороною захисту.

Незважаючи на неповнолітній вік обвинувачених, їх навчання у закладах середньої освіти, а також наявність місця проживання в м. Одесі, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку кожного із обвинувачених та виконання ними процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим частково погоджується, виходячи з наступного.

Доводи прокурора про існування ризиків можливого продовження обвинуваченими злочинної діяльності, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є припущеннями, оскільки обвинувальні докази у справі зібрані у відповідних процесуальних формах, відкриті стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, та відсутні будь-які переконливі докази можливого здійснення неповнолітніми обвинуваченими таких дій.

Водночас, вмінені кожному з обвинувачених діяння характеризується підвищеною суспільної небезпекою, а також суворими мірами покарання, яке може бути кожному остаточно визначено у разі визнання винуватими, а відтак суд вважає, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

Суд також вважає, що оскільки співучасник - невстановлена особа, з числа співробітників спеціальних служб російської федерації до теперішнього часу не затримана, з нею може бути знову встановлено обвинуваченими контакти через мережу Інтернет, то продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу на потерпілих, їх представників, свідків, експерта в цьому ж провадженні.

Суд враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , було спрямовані на шкоду суверенітету, територіальної цілісності, недоторканості та інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна, в тому числі і інформаційна, з боку російської федерації проти України.

При цьому судом враховано і положення ч.6 ст.176 КПК України про те, що під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.113, 258 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 частини 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, з урахуванням особи кожного обвинуваченого та обставин вмінених їм злочинів, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави, як альтернативи триманню під вартою (п.4 ч.4 ст.183 КПК України).

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,314-315,369-372, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк застосування обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14 березня 2025 року.

Продовжити строк застосування обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; .2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14 березня 2025 року.

Продовжити строк застосування обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258; .2 ст.15, ч.2 ст.258; ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14 березня 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Судді Суворовського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3