Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/14069/24

Провадження № 1-кс/635/2207/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001069 від 13 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

17 грудня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001069 від 13 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СВ відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 13 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.12.12.2024 року в ході проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі С-2102502 в с. Вільхівка Харківського району, Харківської області виявлено та в подальшому вилучено автомобіль Nissan Navara р.н. НОМЕР_1 .

Вилучене майно було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0001069 від 12.11.2024 року.

Зазначив. що в ході досудового розслідування встановлено що автомобіль Nissan Navara р.н. НОМЕР_1 перебуває у користуванні військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 та належить війсьовій частині НОМЕР_2 .

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз а також проведення інших слідчих дій.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно частини 1 статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступних висновків

Згідно статті 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Клопотання про арешт майна подане з додержанням вимог статті 171 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 172 КРК України , клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

На підтвердження клопотання надано копії з матеріалів кримінального провадження.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження(стаття 131 КПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001069 від 13 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Також, на підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження, зокрема: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 13 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 грудня 2024 року; постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про визнання предметів речовими доказами від 13 грудня 2024 року.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 13 грудня 2024 року вбачається, що автомобіль Nissan Navara р.н. НОМЕР_1 , був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 13 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів по яким необхідно провести судові експертизи.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та наведених у клопотанні доводів, суд дійшов висновку, що необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна є обґрунтованою, оскільки дійсно є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вищевказане майно має значення для досудового розслідування.

Арешт вказаного майна, тобто обмеження власності (користування, розпорядження та відчуження) здійснюється з урахуванням гарантій національного законодавства, вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод та не становить втручання, яке не було б пропорційним до відповідної мети.

Таким чином, враховуючи завдання кримінального провадження, з метою недопущення приведення до зникнення, втрати або пошкодження тимчасово вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд приходить до висновку стосовно необхідності накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131-132, 170-173, 175 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001069 від 13 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, користування та розпорядженняна майно, а саме: на автомобіль Nissan Navara р.н. НОМЕР_1 , який належить військовій частині НОМЕР_2 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати прокурору Харківської окружної прокуратури Харківської області та власнику майна.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_7