Справа № 202/1352/25
Провадження № 1-кс/202/1361/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 23.12.2024 клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 пропродовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що У провадженні слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 21 грудня 2024 року по 23 грудня 2024 року, більш точного часу досудовим слідством встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , перебував в приміщенні однієї з кімнат будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де останній разом проживає зі своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вищевказаний період, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір на нанесення будь-яких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в період часу з 21 грудня 2024 року по 23 грудня 2024 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в одній з кімнат приміщення будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків взяв до рук дерев`яну палицю, котра знаходилась в кімнаті та наніс хаотично не менше 6 ударів в ділянку рук та ніг малолітнього ОСОБА_7 , після чого випустивши палицю з рук за допомогою фізичної сили рук наніс не менше 3 ударів лівою відкритою долонею в ділянку обличчя малолітнього ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: множинних забоїв і саден тулуба, кінцівок, підшкірної гематоми правого колінного суглобу, які на момент спричинення відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я. Підстава: «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 пункт 2.3.2. підпункт б), пункт 2.3.5.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , 22 грудня 2024 року близько 20 години 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував у приміщенні однієї з кімнат будинку, розташованого за вищевказаною адресою разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході раптово виниклої агресії в бік малолітньої дитини за невиконання останнім вимог ОСОБА_6 , за допомогою фізичної сили рук, а саме відкритою долонею лівої руки стоячи збоку праворуч від малолітнього ОСОБА_7 , наніс не менше 2 ударів в потиличну ділянку голови праворуч, чим спричинив малолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми: забою головного мозку тяжкого ступеня, дислокаційного синдрому, судбурального крововиливу, субарахноїдального крововиливу, множинних забоїв та саден голови, які відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм як небезпечні для життя. Підстава: «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 пункт 2.1.3, підпункти в), г), 0), які в своїй сукупності призвели до смерті малолітнього ОСОБА_7 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 2808 Криворізького районного відділу Державної установи «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 28.12.2024.

23.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

30.12.2024 винесено постанову про перекваліфікацію умисних дій ОСОБА_6 з частини 1 статті 121 на частину 2 статті 121 КК України.

30.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24.12.2024 слідчим суддею П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 год. 15 хв. 20.02.2025.

Слідчий вважає, що залишаються наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, отже ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку з чим просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, оскільки ризики є наявними та не зменшилися.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник, з огляду на позицію підозрюваного, не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 23.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 23.12.2024;

- протоколом допиту законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 2808 від 24.01.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

24.12.2024 слідчим суддею П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 год. 15 хв. 20.02.2025.

У зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих/процесуальних дій

14 лютого 2025 року заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000649 від 23.12.2024 продовжено до 23 березня 2025 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя виходить із того, що відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, на переконання суду, свідчить тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його вини, а тому розуміючи наслідки притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний матиме можливість покинути місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає наявними й ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про існування яких свідчать обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у зв`язку з чим він може вчинити спроби незаконного впливу на свідків.

Таким чином, на переконання слідчого судді встановлені при застосуванні запобіжного заходу ризики які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою не зменшилися.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків.

Крім того, згідно вимог ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки органу досудового розслідування ще необхідно отримати висновок експерта за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, призначеної постановою слідчого від 20.01.2025, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 перебував на обліку у лікаря-психіатра з 18.04.2002; отримати висновки експертів за результатами проведення судово-медичних експертиз, призначені постановами слідчого від 30.12.2024; отримати висновок експерта за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної постановою слідчого від 23.12.2024; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких може виникнути в ході досудового розслідування, з урахуванням одержання нових доказів, виконати вимоги ст. 290 КПК України, вирішити питання щодо закінчення досудового розслідування у порядку ст. 283 КПК України.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає недоцільним з огляду встановлені обставини кримінального провадження та наявні ризики.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали і продовжують існувати, що унеможливлює зміну існуючого наразі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до переконання, що наявні ризики виправдовують подальше тримання ОСОБА_13 під вартою, оскільки саме цей вид запобіжного заходу є необхідним та єдиним достатнім для попередження існуючих ризиків, азавершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим з об`єктивних причин, у зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193-194, 196, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обраний до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування до 23 березня 2025 року.

Строк дії ухвали 23 березня 2025 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання до СВ ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1