Cправа № 700/12/23
Провадження № 1-кп/700/23/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не судимого, не працюючого, у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кваліфікованого, як умисне легке тілесне ушкодження, вчиненого за наступних обставин.

23.12.2022, близько 21:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у домоволодінні по АДРЕСА_2 , під час сварки із ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область обличчя, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна на спинці носа, пара орбітальної гематоми лівого ока, що згідно висновку експерта №05-9-01/467 від 26.12.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказані вище дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав.

Під час судового засідання обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та просив кримінальне провадження відносно нього закрити.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав, проте обвинувачений наполягав на закритті кримінального провадження.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, та закриття провадження у справі.

Потерпілий на неодноразові виклики до суду не з`явився, залишив місце проживання в с.Виноград Звенигородського району Черкаської області, ходом розгляду кримінального провадження не цікавився. Для забезпечення права потерпілого брати участь в судовому розгляді кримінального провадження судом вживалося ряд заходів, зокрема вчинялися розшукові дії для встановлення місця проживання (знаходження) ОСОБА_5 . Проте, розшукові заходи результату не дали.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.

Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто для всіх учасників судової справи забезпечено можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Отже, суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_5 свідомо нехтує своїми процесуальними правами. Суд вичерпав всі можливі і доступні заходи для належного сповіщення потерпілого про день, час та місце розгляду справи, відтак неявка потерпілого не може бути перешкодою для розгляду даного кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог частин 1, 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції КК України від 01.07.2020 відповідно до ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком і не відноситься до кола злочинів, визначених ч.5 ст.49 КК України, до яких давність не застосовується.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За загальним правилом, перебіг зазначених у законі строків давності, є підставою обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що строки давності сплинули, обвинувачений не ухилявся від слідства та суду, перебіг строку давності не зупинявся, строки давності обчислені правильно і обставини, передбачені ст. 49 КК України дійсно настали.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і останньому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, тобто не свідчить про його виправдання, оскільки провадження припиняється не за відсутності події кримінального правопорушення й не за відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення, а внаслідок збігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, враховуючи те, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав ч.1 ст.49 КК України за згодою обвинуваченого є обов`язком суду, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, а кримінальне провадження має бути закрите на підставі п.1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.12, 44, 49 КК України, ст.284, 285, 288, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, а кримінальне провадження № 0000744 відносно нього закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6