КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 18 березня 2025 року апеляційні скаргипредставника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2025 року,

за участі:

в режимі відеоконференцзв`язку

прокурора ОСОБА_7

власника майна адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою поновлено строки прокурору третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на подання клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000745 від 20.08.2024 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Задоволено клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 .

Накладено арешт на майно вилучене під час обшуку за місцем проживання адвоката ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон марки та моделі «iPhone 15 Pro Max», темно-синього кольору, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 разом із чохлом до нього;

-ноутбук «MacBook Pro», model: A1398, Serial: C02JK6GCDKQ1, сірого кольору разом із зарядним при строєм до нього.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 та власник майна ОСОБА_5 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та зобов`язати ГСУ СБ України повернути власнику майна - адвокату ОСОБА_5 вилучене в неї в ході обшуку майно.

Щодо строку на апеляційне оскарження ОСОБА_5 , зазначила, що повний текст оскаржуваного рішення на її адресу не надходив, з його текстом ознайомилася з ЄДРСР, апеляційні скарги направлено поштою 19 лютого 2025 року. З цих підстав вважає, що строк на апеляційне оскарження дотримано.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначають, що арештоване майно належить адвокату, а під час обшуку власником майна надано доступ безперешкодно оглянути мобільні телефони.

Вважають, що у клопотанні та в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано, яке відношення має адвокат ОСОБА_5 до розслідуваних у кримінальному провадженні обставин.

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, яка просила задовольнити апеляційні скарги, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20 серпня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000745, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.258 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2020 році, більш точний час не встановлено, громадянин України ОСОБА_8 під час проведення виборчої компанії у с. Пришиб, Кременчуцького району, Полтавської області, познайомився з громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є місцевим активістом, фермером, а також засновником і директором ТОВ «Відродження» (), основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур.

З метою особистого збагачення шляхом привласнення корпоративних прав та майна підприємства - ТОВ «Відродження» (), бенефіціарним власником та директором якого є ОСОБА_10 , у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2024 року, у громадянина України, депутата Полтавської обласної ради, ОСОБА_8 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_10 .

29 січня 2025 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 затримано у порядку ст.. 208 КПК України.

30 січня 2025 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 1, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування до вказаної протиправної діяльності в частині виготовлення реєстраційних документів щодо незаконного привласнення ОСОБА_8 корпоративних прав та майна підприємства ТОВ «Відродження» можуть бути причетні адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_11

29 січня 2025 року та 30 січня 2025 року, у зв`язку з невідкладним випадком пов`язаного із врятуванням життя людини та реальною загрозою знищення майна - окремих речей, предметів, документів, що зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використанні як докази фактів та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, проведено обшук в будівлі та спорудах за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки та моделі «iPhone 15 Pro Max», темно-синього кольору, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 разом із чохлом до нього; ноутбук «MacBook Pro», model: A1398, Serial: C02JK6GCDKQ1, сірого кольору разом із зарядним пристроєм до нього.

30 січня 2025 року постановою старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_12 вилучене належне ОСОБА_5 , майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

05 лютого 2025 року проведений обшук легалізовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

07 лютого 2025 року прокурор третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання адвоката ОСОБА_5 . При цьому, просив поновити йому строк на подання клопотання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року клопотання детектива задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000745, про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження та її зв`язок із кримінальним правопорушенням.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Доводи апелянта, що слідчим суддею необґрунтовано поновлено прокурору строк на звернення із клопотанням про арешт майна не заслуговують на увагу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення із клопотанням прокурор зазначив, що 30 січня 2025 року прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подано до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, який невідкладно проведено 29 та 30 січня 2025 року за місцем проживання адвоката ОСОБА_5 .

Зважаючи на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року клопотання задоволено, колегія суддів вважає, що клопотання про арешт майна подано у строк, передбачений КПК України.

Інші доводи на які посилаються апелянти також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховано ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_5 , - задоволенню не підлягають

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2025 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та власника майна ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 761/5465/24 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Справа № 11сс/82/2313/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК