печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , понад 15 років перебуває під арештом без будь-якої визначеної мети, що явно не є розумним строком для застосування такого заходу та вирішення подальшої долі арештованого майна.

Підставою арешту зазначеного нерухомого майна зазначено постанову Генеральної прокуратури України від 15.05.2008 та лист № 17/1/2/32881-07 від 17.05.2008, а також постанову Генеральної прокуратури України від 13.04.2009 та лист №17/1/2-31881-07 від 13.04.2009.

Разом з тим, відповідно до відповіді прокурора другого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , можливість ідентифікувати номер кримінальної справи ( провадження), у якій вирішувалось питання про накладення арешту на майно третьої особи - ОСОБА_4 , наразі відсутня.

Також зазначив, що наглядові провадження №17/1/2/32881-07 та № 17//1/2-31881-07 до архіву Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури України) на зберігання не передавалися та не знищувались.

На підставі викладеного, з метою забезпечення закріпленого Конституцією України, Кримінального процесуального кодексу України, права особи на мирне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, просить суд:

- скасувати арешт, накладений постановою Генеральної прокуратури України від 15.08. 2008 на земельну ділянку за адресою: Київська обл., Обухівський р., смт. Козин, вул. Старокиївська, земельна ділянка бн з реєстраційним номером 7222963.

- скасувати арешт, накладений постановою Генеральної прокуратури України від 13.04.2009 на невизначене майно, розташоване на території Київської обл., Обухівського р., смт. Козин, вул. Старокиївська, ж/м «Краєвид-2», з реєстраційним номером 8641144.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, не з`явилась, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити.

В судове засідання прокурор, повідомлений належним чином, не з`явився, згідно листа ОГП від 22.11.2024 №31/5/2-95712ВИХ-24 наразі відсутня можливість ідентифікувати номер кримінальної справи, у якій накладено арешт на вказане майно, моніторингом ЄРДР на встановлено кримінального провадження, в якому б зазначалось про арештоване майно заявника чи його дані, а відтак у працівників прокуратури відсутні повноваження щодо скасування арешту на таке майно.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, яким воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Окрім того, статтею 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі постанови Генеральної прокуратури України від 15.05.2008 та листа № 17/1/2/32881-07 від 17.05.2008 накладено арешт на земельну ділянку бн, ж/м «Краєвид-2», що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р., смт. Козин, вулиця Старокиївська, з реєстраційним номером обтяження 7222963, державний реєстратор Обухівська районна державна нотаріальна контора, власником якої є ОСОБА_4 .

Також на підставі постанови Генеральної прокуратури України від 13.04.2009 та листа № 17/1/2-31881-07 від 13.04.2009 накладено арешт на невизначене майно, розташоване на території смт. Козин, вул. Старокиївська, ж/м «Краєвид-2», Обухівського району, Київської області, з реєстраційним номером обтяження 8641144, державний реєстратор Обухівська районна державна нотаріальна контора, власником якої є ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, оцінюючи надані учасниками дані, виходить з того, що наразі відсутні будь-які належні відомості про закінчення процесуальними рішеннями кримінального провадження або кримінальної справи, у якій за нормами КПК 1960 року, арештовано вказане майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України.

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року, і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

Якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Враховуючи наведені правові висновки та відсутність відомостей про закінчення процесуальним рішенням досудового розслідування у кримінальному провадженні або кримінальній справі, у якій накладено арешт згідно із вимогами КПК України від 1960 року, а також відсутність відомостей про передачу справи до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, вирішення питання щодо зняття арешту має здійснюватися за правилами КПК України 2012 року.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено необхідність (в цілях кримінального провадження) подальшого арешту майна, який триває понад 15 років, що само по собі виходить за межі засад розумності строків для вчинення будь-яких процесуальних дій на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає відсутніми підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, що на праві власності належить ОСОБА_4 , а відтак, з метою недопущення необґрунтованого обмеження в реалізації гарантованого Конституцією України права особи на мирне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, такий арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою Генеральної прокуратури України від 15.05.2008, лист №17/1/2/32881-07, 17.05.2008, на земельну ділянку ж/м «Краєвид-2», за адресою: Київська обл., Обухівський р., смт. Козин, вул. Старокиївська, земельна ділянка бн, реєстраційний номер обтяження 7222963 від 20.05.2008, реєстратор: Обухівська районна державна нотаріальна контора.

Скасувати арешт, накладений постановою Генеральної прокуратури України від 13.04.2009, лист №17/1/2-31881-07, 13.04.2009, на невизначене майно, земельну ділянку, розташовану на території Київської обл., Обухівського р., смт. Козин, вул. Старокиївська, ж/м «Краєвид-2», реєстраційний номер обтяження 8641144 від 14.04.2009, реєстратор: Обухівська районна державна нотаріальна контора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1