УХВАЛА

про арешт майна

23 січня 2025 рокуСправа № 495/417/25
Номер провадження 1-кс/495/167/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністров ської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 22.01.2025, за ознаками ч.1 ст.358 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

22.01.2025 до суду надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що приблизно в березні 2024 року, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 120? підробила картку міжнародного автомобільного страхування UA/015/18601512 від 07.03.2024, видану ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.01.2025 в період часу з 13 годин 07 хвилин по 13 годину 35 хвилин за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район у приміщенні ПП «Старокозаче» було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено документ: картку міжнародного автомобільного страхування UA/015/18601512 від 07.03.2024 року видану ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ № WAR 1267502 із зазначенням вмісту.

Слідчий в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належно повідомлені.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

21.01.2025 протоколом огляду місця події встановлено, що огляд проводився у період з 13 год. 07 хв. і завершився о 13 год. 35 хв., в ході зазначеного огляду було виявлено та вилучено картку міжнародного автомобільного страхування UA/015/18601512 від 07.03.2024 року видану ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.01.2025 постановою дізнавача вилучені речі в ході проведення огляду було визнано речовими доказами.

Згідно з матеріалами провадження вилучені під час огляду місця події речі є майном, що відповідає критеріям речового доказу. Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Метою накладення арешту на вилучене майно є збереження речових доказів (позбавлення права власника можливості розпоряджання та користування даним майном), проведення подальших відповідних експертиз та необхідних слідчих дій.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на картку міжнародного автомобільного страхування UA/015/18601512 від 07.03.2024, видану ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ № WAR 1267502.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися вказаним майном.

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1