ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3589/24 Справа № 172/504/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000029 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

ОСОБА_7 визнаний винуватим у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановлені слідством час та місці, отримав у невстановлений досудовим розслідуванням незаконний спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, таким чином незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб з метою збуту та почав незаконно зберігати його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 з невстановленого слідством часу до 26.02.2023 року.

26.02.2023 року у проміжок часу з 12 годин 33 хвилин до 13 години 01 хвилин, ОСОБА_7 на відкритій території місцевості в смт. Чаплине Синельниківського району Дніпропетровської області, незаконно збув ОСОБА_9 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні"), за 600 грн. один коробок з сірників та сліп пакет середині яких знаходився канабіс масою в перерахунку на висушену речовину 2,3548 г та 4,0344 г, яку ОСОБА_9 в той же день добровільно видав співробітниками правоохоронних органів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч. 1 ст. 307 КК за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів; призначити покарання за за цим законом на 5 років позбавлення волі; та на підставі ст. 96-1, 96-2 КК конфіскувати у власність держави грошові кошти у сумі 200 грн.

Прокурор посилаючись на положення ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК, зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 653 від 24 травня 2024 року, яка набрала чинності 16 серпня 2024 року канабіс виключено з особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та внесено до наркотичних засобів обіг яких обмежений, тому дії ОСОБА_7 підлягають перекваліфікації на ч. 1 ст. 307 КК.

Також суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , призначив покарання без урахування норм матеріального права, якими визначено відповідні підстави та випадки застосування положень ст. 96-1, 96-2 КК, а саме спеціальної конфіскації у власність держави грошових коштів у сумі 200 грн, що призвело до незастосування закону який підлягав застосуванню.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури та просив її задовольнити.

Сторона захисту була належним чином повідомлена про час та дату апеляційного провадження, проте захисник не з`явився, про причини неявки не повідомив, а обвинувачений не подавав до суду заяву про його доставку або про участь в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 405 КПК.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до статті 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду не оскаржуються прокурором в апеляційній скарзі, а тому відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК апеляційним судом не переглядаються.

Статтею 370 КПК передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 413 КПК неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту тягне за собою зміну судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК, суд, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що кваліфікація кримінального правопорушення - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю та змістом кваліфікація кримінальних правопорушень завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року з наступними змінами, наркотичні засоби речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, які включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у якому згруповані у списки наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори наркотичних засобів і психотропних речовин, включені до таблиць І-ІV згідно із законодавством України та міжнародними договорами України. Перелік та зміни до нього затверджуються виключно КМУ за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу і публікуються в офіційних друкованих виданнях.

Постановою Кабінету Міністрів України № 653 від 24 травня 2024 року «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», яка набрала чинності 16 серпня 2024 року, внесені зміни до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770, зокрема, з Таблиці 1, Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» виключено позицію «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу», натомість відтворено цю позицію у Таблиці 2, Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено».

Внесені зміни до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, призвели до пом`якшення кримінальної відповідальності, яка має зворотну дію у часі, оскільки канабіс, смола канабісу, екстракти й настойки канабісу виключені з переліку особливо небезпечних речовин.

Як вбачається з оскаржуваного вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК вчинене ним 26.02.2023, а його дії кваліфіковано як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів (канабіс).

Таким чином, на день ухвалення вироку суду встановлені під час судового розгляду незаконні дії (придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут) з наркотичним засобом - канабіс не можуть бути кваліфіковані за ознакою належності такого наркотичного засобу до особливо небезпечних.

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги прокурора про перекваліфікацію дій обвинуваченого ґрунтуються на положеннях закону України про кримінальну відповідальність, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 307 на ч. 1 ст. 307 КК, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Зважаючи на зменшення обсягу обвинувачення та застосування більш м`якого закону внаслідок зміни правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, є слушними і доводи прокурора про пом`якшення призначеного останньому покарання.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, відомостей про особу обвинуваченого та відсутністю обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає слушними доводи скарги прокурора, що законним, справедливим i таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_7 , та попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, санкція ч. 1 ст. 307 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Проте суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , призначив покарання без урахування норм матеріального права, якими визначено відповідні підстави та випадки застосування положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК, а саме спеціальної конфіскації у власність держави грошових коштів у сумі 200 грн, що призвело до незастосування закону який підлягав застосуванню, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 16.09.2024 (справа № 183/4229/23).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок стосовно ОСОБА_7 зміні.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_7 за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 307 на ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України та вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до статей 96-1, 96-2 КК конфіскувати у власність держави грошові кошти у сумі 200 гривень.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4