Провадження №: 1-кс/755/4062/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 щодо позбавлення свободи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установив:

у провадження суду надійшла дана скарга, котра умотивована тим, що 26 грудня 2024 року о 08:30 год. за адресою: вул. В.Беретті у м. Києві посадові (службові) особи ІНФОРМАЦІЯ_2 затримали ОСОБА_3 . Надалі, його було доставлено на ВЛК та до Збірного пункту призовників Київського міського та обласного військових комісаріатів. З 13:30 год. 27 грудня 2024 року ОСОБА_3 перебуває у приміщенні вказаного Збірного пункту (м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 17-А).

Тому, заявник вбачає ґрунтовним, у порядку ч. 2-5 ст. 206 КПК України, зобов`язати керівника Збірного пункту призовників Київського міського та обласного військових комісаріатів негайно звільнити ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 35 КПК автоматизованою системою документообігу суду було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , тому ознайомившись зі скаргою, у порядку ст. 206 КПК України, приходжу до наступного.

Стаття 206 КПК встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Так, відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

В постанові від 27 травня 2019 року в справі № 766/22242/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду вказала, що ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Тобто ОП ККС вказує про дії слідчого судді у межах кримінального провадження.

Відповідно, предметом регулювання цієї норми є правовідносини, щодо дотримання прав і свобод особи у межах досудового розслідування кримінального провадження.

На це вказує і те, що, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження - це, зокрема, досудове розслідування, котре, згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК, є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, як вбачається зі змісту скарги кримінальне провадження по даному факту не здійснюється та ОСОБА_3 не утримується саме під вартою в рамках певного кримінального провадження, а тому вона не може бути предметом розгляду слідчим суддею, відповідно до наданих йому повноважень, в порядку судового контролю визначеного КПК України.

Разом з тим, враховуючи те, що ст. 206 КПК не передбачає порядку розгляду заяв чи скарг, слідчий суддя вважає, що в даному випадку, згідно ст. 7, 9 КПК, слушним є відмовити у відкритті провадження за скаргою. Позаяк, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).

Також слід зауважити, що, для прикладу, відповідно до ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. Підстав для повернення скарги не установлено, адже її подано уповноваженою на те особою, згідно ст. 50 КПК.

За таких умов слідчий суддя в ключі положень ст. 7, 9 КПК уважає слушним відмовити у відкритті провадження за скаргою, однак її копію, враховуючи положення ст. 214 КПК, направити до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві для аналізу викладених доводів.

Тому, керуючись статтями 7, 9, 206, 304, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала.

Копію скарги надіслати до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві для аналізу викладених в ній доводів у порядку ст. 214 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді, оскільки в постанові від 27 травня 2019 року в справі № 766/22242/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду вказала, що ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, відповідно звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1