КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/122/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурорки ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою прокурорки ОСОБА_9 , вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, безробітного, із базовою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим та засуджено до покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, безробітного, із повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

визнано винуватим та засуджено до покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

Ухвалено стягнути з обвинувачених солідарно на користь Кіровоградського НДЕКЦ МВС України процесуальні витрати у розмірі 1 514 у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), здійсненого за попередньою змовою групи осіб, що супроводжувалося проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинені при наступних обставинах.

В кінці травня 2024 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вирішили здійснити крадіжку чужого майна з домоволодіння їх спільного знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 .

Реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 27.05.2024 приблизно о 04 годині 00 хвилин точного часу не встановлено, в період дії воєнного стану в Україні, встановленого відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року, який триває до сьогодні, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з власних мотивів, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибули до домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за вищевказаною адресою, безперешкодно, так як територія домоволодіння не огороджена, зайшли на подвір`я, де відчинивши не закриту на запори пасажирські двері автомобіля «ГАЗ 32213» р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, таємно викрали з салону вказаного автомобіля акумуляторну батарею «ТМ Titanium Arctic silver 100 Ah 1000А" серійний номер НОМЕР_2 , вартість якої відповідно до висновку експерта становить 4807,88 грн, яка належала ОСОБА_10 .

З викраденим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , майнової шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурорка просить змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат, стягнути з обвинувачених в рівних долях витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи на користь держави у розмірі 1 514 гривень 56 копійок, тобто, по 757 гривень 28 копійок з кожного.

Вказує, що судом першої інстанції стягнуто з обвинувачених процесуальні витрати солідарно, але вказане порушує вимоги ст. 368 КПК України та не узгоджується із рекомендаціями Постанови Пленуму ВСУ № 11.

У даному випадку процесуальні витрати мають стягуватись з обвинувачених у рівних долях.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурорки на підтримку поданої апеляційної скарги у повному її обсязі, думку обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які залишили вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги. колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: п. 2) змінити вирок або ухвалу.

Як визначає ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: п. 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, п. 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Стороною обвинувачення оскаржений вирок суду першої інстанції в частині стягнення з обвинувачених процесуальних витрат.

За вказаних підстав колегія суддів не надає оцінки правильності встановлення судом обставин кримінального правопорушення, повноті дослідження доказів, доведеності винуватості обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, вважаючи доведеною вину обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 у вчиненні ними таємного викрадення чужого майна (крадіжка), здійсненого за попередньою змовою групи осіб, що супроводжувалося проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, а кваліфікацію їх дій правильною за ч. 4 ст. 185 КК України.

Аналогічно не надається оцінки дотриманню судом принципів призначення покарання обвинуваченим, із урахуванням положень ст. ст. 65-67 КК України, вважаючи призначене судом першої інстанції обвинуваченим покарання достатнім та обґрунтованим, як і можливість застосування ст. 75 КК України.

Щодо розподілу судом першої інстанції судових витрат при ухваленні обвинувального вироку.

Розподіл процесуальних витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як визначено п. п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 373 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Положеннями п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 7 липня 1995 року, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з рахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції ухвалив рішення про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 процесуальних витрат у розмірі 1 514 гривень 56 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Проте, ухвалюючи обвинувальний вирок, у порушення наведених вище вимог кримінального процесуального закону та не зважаючи на рекомендації Постанови Пленуму ВСУ, суд першої інстанції не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим.

Враховуючи рівну участь обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з них вартість проведеної у кримінальному провадженні судово-товарознавчої експертизи в рівних частках по 757 гривень 28 копійок з кожного обвинуваченого.

Відтак, з огляду на зазначене вище, оскільки доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення знайшли своє підтвердження, то оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає зміні у частині вирішення питання розподілу процесуальних витрат.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 417, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурорки ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2024 стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання розподілу процесуальних витрат.

У резолютивній частині вироку вважати правильним зазначення: Стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 процесуальні витрати на користь держави у розмірі 1 514 гривень 56 копійок на залучення експерта (за проведення судово-товарознавчої експертизи), в рівних долях, тобто, по 757 гривень 28 копійок з кожного обвинуваченого.

В іншій частині вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2024 стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4