Справа № 535/1125/24
Провадження № 1-кп/535/124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 (дистанційно), обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537 від 06.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби призваного під час мобілізації, на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді навідника-оператора 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно штурмового взводу 2 десантно штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат»

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності, -

установив:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 N? 319 (по стройовій частині) від 08.11.2023, солдата ОСОБА_4 , призначеного телеграмою командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.11.2023 N? 117/4269 на посаду навідника-оператора 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , з 08.11.2023 зараховано в списки особового складу частини на всі види забезпечення, вважати таким що з 08.11.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу призваний під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» зобов?язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, І1, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N? 548-

XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N?S51-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов?язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов?язків він зобов?язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання впутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов?язків, зобов?язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан.

08.05.2024 Верховна Рада прийняла Закон України №3684-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 06.05.2024 N? 271/2024 на 90 діб.

12.08.2024 Верховна Рада прийняла Закон України N? 3892-1X "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 23.07.2024 N?469/2024 на 90 діб.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст ст. 63, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2,24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11, 16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N? 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту 3бройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N? 551-XIV, які зобов?язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 N? 174 від 10.06.2024 у відпустку за сімейними обставинами з району зосередження до м. Івано-Франківськ вибув солдат ОСОБА_4 терміном на 10 діб з 10.06.2024 по 19.06.2024 (дата повернення 20.06.2024).

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу по мобілізації, перебуваючи на посаді навідника-оператора 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти I десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20.06.2024 не з?явився вчасно на службу без поважних причин до місця служби - тимчасового місця дислокації 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 (польовий табір, розташований поблизу АДРЕСА_2 ), проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших лержавних органів чи органів військового управління, таким чином перебував за межами військової частини понад три доби, в умовах воєнного стану, та 07.10.2024 був затриманий працівниками Державного бюро розслідувань, у зв?язку із чим, кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 20.06.2024 не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця служби - тимчасового місця дислокації 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, та незаконно перебував за її межами понад три доби, до 07.10.2024.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 т. 407 КК України, а саме у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та щиро розкаявся. Просить задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України, а провадження у справі закрити, оскільки він продовжує військову службу в Збройних Силах України. Зазначив, що він розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання обвинуваченого і просив на підставі ч.5 ст.401 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а провадження у справі закрити.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За змістом ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Так, 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією, до відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, підтвердив, що продовжує проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті і що в такому разі він буде зобов`язаний продовжувати проходити військову службу, а в разі повторного вчинення кримінального правопорушення положення закону, передбачені ч. 5 ст.401 КК України, до нього більше не можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений вперше вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України, звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що він продовжує проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 із 26.12.2024 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. У зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 286, 288, 303,306,307,376 КПК України, суд-

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби призваного під час мобілізації, на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді навідника-оператора 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно штурмового взводу 2 десантно штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, на підставі ч.5ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000537 від 06 липня 2024 року стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Котелевський суд Полтавської області.

Повний текст ухвали оголошено о 16.00 год 25 лютого 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1