Справа № 307/4599/24
Провадження № 1-кс/307/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заступника начальника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 25 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на постанову заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 25 жовтня 2024 року.

В скарзі скаржник зазначила, що 21 грудня 2024 року заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_3 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 25 жовтня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. З прийнятою постановою про закриття кримінального провадження № 0000859 від 25 жовтня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, вона не згодна за наступних підстав. 05 листопада 2024 року вона була визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0000859 від 25 жовтня 2024 року та того ж дня була допитана у якості потерпілої, проте у той час стан її здоров`я був важкий (головний біль, прийняття сильнодіючих знеболюючих препаратів) тому повний обсяг інформації щодо ДТП нею наданий не був. Під час досудового розслідування не проводився слідчий експеримент за її участі. У зв`язку з проходженням курсу стаціонарного лікування, та продовженням цього курсу станом на день подання скарги, вона не мала можливості прийняти участь при проведенні слідчого експерименту. Незважаючи на це, заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , було прийняте рішення про закриття кримінального провадження № 0000859 від 25 жовтня 2024 року. Вважає що її участь при проведенні слідчого експерименту є обов`язковою. Також вважає за необхідне додатково допитати її у якості потерпілої, з`ясувавши швидкість/темп руху її транспортного засобу та транспортного засобу ОСОБА_5 , момент виникнення небезпеки для неї як водія, час з моменту виникнення небезпеки для неї як водія до моменту контакту, розміщення/відстань її транспортного засобу та транспортного засобу ОСОБА_5 на проїзній частині до початку її маневру та після зіткнення.

Внаслідок вищезазначених процесуальних порушень було проведено судово-автотехнічну експертизу, яку було проведено однобічно, лише з урахуванням вихідних даних наданих водієм ОСОБА_5 .. Експертна установа, яка проводила дослідження є приватною установою, не є експертною установою МВС України. Тому вважає її висновки неналежними. У зв`язку з вищезазначеними обставинами у даному кримінальному провадженні повинна бути проведена судово-автотехнічна експертизу, проведення якої визначено у Закарпатському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України.

Крім того, судово-медична експертиза була проведена без її участі, хоча вона наполягала на цьому при проведенні огляду та спілкуванні з експертом, але цього не було зроблено. З висновком судово-медичної експертизи її ніхто не ознайомлював, тому вона була обмежена в праві клопотати про проведення повторної судово-медичної експертизи з її безпосередньою участю, та з урахуванням медичних документів. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 267 від 18.12.2024 року, в неї було виявлено тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки, забою лівої легені, переломи 2,3,4,5,6- го ребер зліва зі зміщенням та пошкодженням легеневої тканини, що проявилось у вигляді лівобічного гемо пневматораксу (800мл) підшкірної емфіземи зліва, перелому діафіза лівої ключиці, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілої в момент їх спричинення. Незважаючи на вищезазначений висновок судово-медичної експертизи № 267 від 18 грудня 2024 року, заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_3 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000859 від 25 жовтня 2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Незважаючи на виявленні у неї тяжкі тілесні ушкодження, СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області не було перекваліфіковано кримінальне правопорушення з ч.1 ст.286 КК України на ч.2 ст.286 КК України.

Всі вищезазначені обставини підтверджують факт безпідставності дій збоку заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 що до прийняття постанови про закриття кримінального провадження № 0000859 від 25 жовтня 2024 року, в зв`язку з чим просить скасувати постанову заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 25 жовтня 2024 року.

В судове засідання скаржниця ОСОБА_4 не з`явилася, згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Просила скаргу задовольнити.

Заступник начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити посилаючись на те, що дана скарга є безпідставною, оскільки всі слідчі дії було проведено під час досудового розслідування. Зокрема було проведено транспортно-трасологічну та автотехнічні експертизи, встановлено місце події, було допитано всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди і потерпілу ОСОБА_4 , яка є винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши заступника начальника, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постано ви, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В ході розгляду скарги встановлено, що СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 25 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2024 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000859 від 25 жовтня 2024 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Так, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, винесену заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 оскаржувану постанову вважати такою, що відповідає вимогам кримінального закону та є мотивованою та обґрунтованою вважати не можна виходячи з наступного.

Закриваючи кримінальне провадження за №0000859 від 25 жовтня 2024 року та виносячи постанову від 21 грудня 2024 року органом досудового розслідування не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

В скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що, під час досудового розслідування не проводився слідчий експеримент за її участю, внаслідок чого було проведено автотехнічну експертизу, лише з урахуванням вихідних даних одного з водіїв.

Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24 жовтня 2024 року о 12 год. 48 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24 жовтня 2024 року о 12 год. 48 хв. за адресою Рахівський район, с. Біла Церква, вул. Грушевського, на виїзді із с. Бичків в напрямку с. Біла Церква відбулося дтп між транспортним засобом «Volkswagen», моделі «Passat» та «VOLVO FH4». Потерпілий водій авто «Volkswagen» госпіталізований КШМД.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди поведеного за участю понятих від 24 жовтня 2024 року вбачається, що на місці огляду події було виявлено та вилучено: вантажний автомобіль «VOLVO FH4», державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричіпом «SCHWARZMULLER SPA-3E», державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль «Volkswagen», моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 .

24 жовтня 2024 року поліцейським СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 було відібрано пояснення від ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та поліцейським СКП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 було відібрано пояснення від ОСОБА_9

26 жовтня 2024 року заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні було призначено судову автотехнічну експертизу та згідно висновку експерта №183/10 від 28 жовтня 2024 року вбачається, що на момент проведення огляду транспортного засобу робоча гальмівна система автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 була працездатною і її технічний відповідав вимогам ПДР України. При дослідженні системи рульового керування автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 було встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки дана система була непрацездатною і не відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДРУ внаслідок того, що кінематичний зв`язок від рульового колеса до керованих коліс присутній, але керовані колеса обертаються на малий кут, обмежений деформаціями кузову. З технічної точки зору, ці несправності виникли в момент зіткнення автомобіля з перешкодою. На момент проведення огляду шини за розміром та допустимим навантаженням відповідають моделі транспортного засобу. Шини коліс автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_4 не мають будь-яких наскрізних пошкоджень (розривів, розі тріщин) залишкова висота малюнка протектора більша 1,6 мм. Важелі задньої лівої підвіски відірвано та деформовано. З технічної точки зору, ці несправності виникли в момент зіткнення автомобіля з перешкодою. Складові системи рульового керування, ходової частини, які деформовані та розбиті, знаходились в зоні аварійного пошкодження. Характер деформації елементів кузова автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 свідчить про те, що несправності системи рульового керування, ходової частини автомобіля і при дії на них (елементи кузова) значних по величині зусиль одноразового ударного характеру. Такого типу деформації та несправності не можуть виникнути в процесі нормальної експлуатації транспортного засобу. Тому з технічної точки зору, ошкодження складових та приладів системи рульового керування автомобіля сталися під час ДТП в момент зіткнення автомобіля з перешкодою.

Також, 26 жовтня 2024 року заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні було призначено судову автотехнічну експертизу та згідно висновку експерта №184/10 від 28 жовтня 2024 року відомо, що на момент проведення досліджень робоча гальмівна система автопоїзда в складі автомобіля-тягача «VOLVO FH», д.н.з. НОМЕР_5 та напівпречіпа марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» д.н.з. НОМЕР_2 відповідає вимогам ПДРУ та заводу виробника, була працездатною і могла виконувати функції по зміні швидкісного режиму руху транспортного засобу, передбачені конструкцією. На момент огляду та дослідження система рульового керування вантажного автомобіля «VOLVO FH», д.н.з. НОМЕР_5 відповідає вимогам ПДРУ та заводу-виробника знаходилась у працездатному стані і безпосередньо перед пригодою могла виконую функції по зміні напрямку руху вказаного транспортного засобу. На момент проведення огляду шини за розміром та допустимим навантажена відповідають моделі транспортного засобу. Оскільки шини коліс автопоїзда в складі автомобіля-тягача «VOLVO FH», д.н.з. НОМЕР_5 та напівпречіпа марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» д.н.з. НОМЕР_2 не мають будь-яких наскрізних пошкоджень (розривів, розшарувань, тріщин), тиск повітря в шинах дорівнює нормативному то, із технічної точки зору, можна стверджувати, що колеса досліджуваного автопоїзда знаходяться в працездатному стані, відповідають вимогам на їх експлуатації встановленими ПДРУ. Оскільки на момент проведення досліджень робоча гальмівна система та система рульового керування, ходова частина автопоїзда в складі автомобіля-тягача «VOLVO FH», д.н.з. НОМЕР_5 та напівпречіпа марки «SCHWARZMULLER SPA-3E» д.н.з. НОМЕР_2 були працездатними, вирішення даного запитання стосовно цих систем позбавлене технічного змісту.

Крім того, 04 листопада 2024 року було відібрано пояснення від ОСОБА_5 , та проведено допит свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та 05 листопада 2024 року допитано потерпілу ОСОБА_4

07 листопада 2024 року заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні було призначено транспортно-трасологічну експертизу та згідно висновку експерта №СЕ-19/107-24/11979-ІТ від 28 жовтня 2024 року вбачається, що у процесі контактування, автомобіль Volkswagen Passat (державний номерний знак НОМЕР_4 ) взаємодіяв своїм лівим бортом кузова (заднім лівим колесом, лівою частиною заднього бампера, задніми лівими дверима, лівою частиною даху та, у подальшому, переднім лівим колесом і передніми лівими дверима) з передньою частиною кузова автомобіля Volvo FH4 ( державний номерний знак НОМЕР_1 ) (права частина нижньої радіаторної решітки, права частина капоту двигуна з верхньою радіаторною решіткою, права блок - фара і права частина переднього бампера та, у подальшому, ліва частина нижньої радіаторної решітки, ліва верхньої радіаторної решітки, ліва блок - фара і ліва частина переднього бампера). У момент первинного контактування, взаємне розташування автомобіля Volkswagen Passat ( державний номерний знак НОМЕР_6 ) та автомобіля Volvo FH4 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) було таким, що кут між поздовжніми осями становив біля 80°-85°. Первинний контакт (зіткнення) між автомобілем Volkswagen Passat (державний номерний знак НОМЕР_4 ) та автомобілем Volvo FH4 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) відбувся на смузі руху у напрямку до с. В. Бичків (на зустрічній смузі відносно напрямку руху автомобіля Volvo FH4), у місці початку фіксації слідів «пошкодження асфальтобетонного покриття» (умовне позначення на схемі №4) з початком на відстані біля 0.62м від осьової лінії.

06 грудня 2024 року заступником начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні було призначено судову автотехнічну експертизу та згідно висновку експерта №212/12 від 10 грудня 2024 року встановлено, що при заданих вихідних даних, водій автопоїзда в складі автомобіля - тягача «VOLVO FH4», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпречіпа марки «SCHWARZMULLER SPA - 3Е» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування заданий момент небезпеки для руху. В ситуації, що розглядається, для водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_7 ОСОБА_4 не було причин технічного характеру, які б не дозволяли йому виконати всі необхідні дії по безпечному керуванню транспортним засобом. Враховуючи вищенаведене, можна зробити висновки про те, що при заданих вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автопоїздом в даній дорожній ситуації в даній дорожній ситуації і полягала ця технічна можливість у виконаний вказаним водієм технічних вимог п.п. 1.5 ; 2.3 ; 9.2 ; 9.4.ч.1 та 10.1 ; 10.7 ; 10.4 ; та 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу», «перевага», та « небезпека для руху ») ПДРУ. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є обставини, пов`язані з тим, що водій автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 здійснювала маневр розвороту поза перехрестям з виїздом на зустрічну смугу руху, не впевнившись у тому, що цей маневр буде безпечним, чим створила небезпеку для руху водію автопоїзда в складі автомобіля - тягача «VOLVO FH4», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпречіпа марки «SCHWARZMULLER SPA - 3E» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , яка наставала з такої відстані, що водій ОСОБА_5 вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а тому невідповідність дій водія автомобіля « Volkswagen Passat », д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 технічним вимогам п.п. 1.5 ; 2.3 ; 9.2 ; 9.4.ч.1 та 10.1 ; 10.7 ; 10.4 ; та 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу», «перевага», та « небезпека для руху ») ПДРУ знаходиться в причинно - наслідковому зв`язку з фактом настання ДТП та її наслідками, оскільки при заданих вихідних даних вибраний водієм ОСОБА_4 момент виконання маневру розвороту, з технічної точки зору, не міг бути безпечним (тобто таким , який би не створював небезпеки для руху водіям інших транспортних засобів) і, відповідно, не міг бути безпечно завершеним.

Згідно висновку експерта № 267 від 18 грудня 2024 року, у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження: 3ЧМТ, струсу головного мозку, закрита травма грудної клітки, забій лівої легені, переломи 2,3,4,5,6-го ребер зліва зі зміщенням та пошкодженням легеневої тканини, що проявилося у вигляді лівобічного гемопневмотараксу (800мл), підшкірної емфіземи зліва, перелом діафіза лівої ключиці. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх локалізацію:

- ЗМІ, струс головного мозку - спричинені тупим твердим предметом, можливо внаслідок удара головою у тупі тверді предмети салону легкового автомобіля марки "Фольцваген Пассат" при ДТП, що мало місце 24 жовтня 2024 року. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.3. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров?я більше 6-ти, але менше 21-го дня.

- закрита травма грудної клітки, забій лівої легені, передоми 2,3,4,5,6-го ребер зліва зі зміщенням та пошкодженням легеневої тканини, що проявилося у вигляді лівобічного гемопневмогараксу (800мл), підшкірної емфіземи зліва спричинені твердими тупими з обмеженою поверхнею дії предметами, можливо деталями салону легкового автомобіля марки "Фольцваген Пассат". Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.1.1. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент його спричинення.

- перелом діафіза лівої ключиці - спричинений твердим тупим з обмеженою поверхнею дії предметом, можливо виступаючим предметом салону легкового автомобіля марки "Фольцваген Пассат". Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.2.2. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступення тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров?я більше 21-го дня. Ушкодження у гр. ОСОБА_4 характерні для ДТП, що мало місце 24 жовтня 2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що заступником начальника проведене досудове розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним, а також не виконано усіх необхідних процесуальних дій передбачених кримінальним процесуальним законом.

Зокрема положеннями ч.1 ст. 286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Частиною 2 статті 286 КК України передбачена відповідальність за ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Проте, як вбачається із висновку експерта №267 від 18 грудня 2024 року потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження які відносяться до категорії легких, середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень.

Вказане свідчить про те, що слідчим у повній мірі не перевірені обставини справи.

У зв`язку із зазначеним вище вважаю, що слідчий не в повній мірі здійснив досудове розслідування, належним чином не перевірив всі обставини справи та виніс постанову про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України з посиланням на пункт 2 частини першої статті 284 КПК України, без належного на те обґрунтування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, є невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303-307, 369-372, 376 КПК Укрaїни,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 25 жовтня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1