Провадження № 1-кс/554/5002/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в якому заявник просить ???скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2024 року, на вилучені речі під час проведення обшуку 19.12.2024 року адміністративної будівлі та території ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, будинок 83, між іншого на мобільний телефон iPhone 12 серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування №0001043 від 01.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2024 року задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, накладено арешт на вилучені речі під час проведення обшуку 19.12.2024 року адміністративної будівлі та території ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, будинок 83, між іншого на мобільний телефон iPhone 12 серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Підставою для накладення арешту на вказане майно слідчим суддею визначено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно якого арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Під час проведення обшуку ОСОБА_5 добровільно зазначив пароль доступу до телефону, про що слідчий зазначив у протоколі обшуку від 19.12.2024 року. Також, з моменту вилучення мобільного телефону минуло понад три місяці, власник майна до цього часу не допитаний. Накладення арешту на майно третьої особи, яка жодним чином не причетна до будь-якої протиправної діяльності, позбавляє її можливості мирно володіти та користуватись належним їй майном та у такому випадку втручання Держави у права особи є неспівмірним.Отже, процесуальний примус у вигляді арешту майна третьої особи втратив потребу та підлягає припиненню шляхом скасування. Таким чином, подальше перебування майна під арештом, обмежує та унеможливлює повноцінну реалізацію права власності, зокрема, розпорядження майном, власником якого є ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, заявник просить задовольнити клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні. Зазначив, що ОСОБА_5 не є підозрюваним, його не допитано в якості свідка, в телефоні відсутні будь-які дані, які стосуються матеріалів кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що на теперішній час відпала необхідність в подальшому арешті майна.

Суд, заслухавши адвоката та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001043 від 01.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато на підставі матеріалів Першого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, відповідно до яких заступник начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зловживаючи службовим становищем, використовують працю підлеглих працівників та матеріально-технічну базу ГУНП для проведення будівельно-ремонтних робіт на об`єктах незавершеного будівництва (приватних будинків).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.12.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку адміністративної будівлі та території ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, будинок 83, де містяться службові кабінети ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та розташовані Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення, Управління кадрового забезпечення, Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2024 року клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001043 від 01.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, задоволено. Накладено арешт в тому числі і на мобільний телефон iPhone 12 серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки вилучений мобільний телефон критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2024 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню №0001043 від 01.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, з мобільного телефону iPhone 12 серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1