Справа 688/3854/23
№ 1-кс/688/223/25
Ухвала

23 січня 2025 року м.Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000076,

встановив:

В провадженні слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000076.

В судовому засіданні 22 січня 2025 року скаржник ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 . Судова справа (заява про відвід судді) передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

Розгляд заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 призначено на узгоджені із заявником дату та час 23 січня 2025 року.

23 січня 2025 року до суду надійшла заява слідчого ОСОБА_5 про розгляд заяви про відвід слідчого судді без його участі; клопотання ОСОБА_3 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та письмова заява про відвід судді.

Свою заяву ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що він подав клопотання слідчому судді про визнання недопустимими доказів у кримінальному провадженні № 0000076, оскільки такі отримані слідчим з порушенням вимог, передбачених ч. 2 ст. 159, ч.6 ст. 163, п.2 ч. 1 ст. 162 КПК України в частині порушення процедури та способу отримання доказів, і є очевидно недопустимими. Однак слідчий суддя ОСОБА_4 в порушення вимог ст.ст. 89 ч.1, 94 ч.1, 370 ч.3, 372 ч.1 КПК України відмовив у задоволенні його клопотань без виходу до нарадчої кімнати та без оголошення висновку суду та мотивів, з яких суд дійшов такого висновку. Такі дії слідчого судді викликали у нього сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 . Вважає, що суддя відмовляється від здійснення правосуддя, оскільки не розглядає клопотання про визнання доказів недопустимими, хоча зобов`язаний розглянути такі клопотання у нарадчій кімнаті, а тому у нього складається думка, що слідчий суддя ОСОБА_4 вважає такі докази допустимими, а тому має намір посилатися на них при постановленні ухвали за результатами розгляду його скарги.

23 січня 2025 року суд постановив ухвалу про здійснення дистанційного судового провадження.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про відвід слідчого судді підтримав, з підстав, викладених у письмовій заяві.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви про відвід без його участі, проти відводу слідчого судді ОСОБА_4 заперечує, вважає його безпідставним.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, своїх пояснень на заяву про відвід не надав.

Розглянувши заяву про відвід, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, зазначено у ст.ст.75,76 КПК України.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Таким чином, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За змістом ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статті 126, 129 Конституції України).

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 №6-рп/2001 зазначив, що судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Подана заява про відвід за своєю суттю зводиться до незгоди заявника ОСОБА_3 з процесуальними діями (рішеннями) слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000076.

Суд зауважує, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді. При цьому незгода з процесуальною діяльністю судді, а також прийнятими ним судовими рішеннями (в т.ч. без виходу до нарадчої кімнати) до таких обставин не належать та не є підставою для відводу.

Крім того суд зазначає, що процесуальні рішення слідчого судді можуть бути оскаржені шляхом внесення відповідних заперечень до апеляційної скарги на рішення слідчого судді за результатом розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відтак, наведене не може свідчити про упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000076, оскільки будь-яких даних щодо можливої необ`єктивності чи зацікавленості судді в результатах розгляду такого, не встановлено.

Інших вагомих підстав для відводу судді заявник не навів.

Керуючись ст.ст.75,80,81КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6