Справа № 545/3597/23
Провадження № 1-кп/545/246/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2025 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і не змінилися, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищити або сховати будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у задоволенні клопотання заперечувала, вважала за можливим змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Так, відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався та строк дії якого закінчується 23.02.2025 року, однак судовий розгляд по даному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до підпункту « с » пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі « Ладент проти Польщі » ( Ladent v. Poland ), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

З урахуванням особи ОСОБА_4 , який на даний час обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, має незняті та непогашені судимості, розлучений, не має стійких соціальних зв`язків, не працюючий, тобто не має легальних джерел доходу, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі останній може незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжувати злочинну діяльність, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали та не змінилися.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів суду не надано.

Твердження захисника про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку та є непереконливим з огляду на доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися. Інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, виходячи з конкретних обставин справи, не буде достатнім стимулюючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 оскільки в будь-якому випадку передбачає перебування останнього на волі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто по 06.04.2025 року включно, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому необхідно в ухвалі зазначити, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтування розміру застави та можливість її застосування.

Частиною сьомою ст.182 КПК України встановлено, що у випадках, передбачених частинами 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно вимог п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За практикою Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому,в рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v.Spain) від 28 вересня 2010 року Європейський суд з прав людини наголосив, що, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованимврахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Тому, беручи до уваги вище зазначене та з врахуванням суспільної небезпечності кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 суд вважає необхідним визначити обвинуваченому розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

Визначений же розмір застави буде справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та здатним забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.177,178,183,194-197,331,392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Полтави, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 06.04.2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 судом - 2 місяці з моменту внесення застави.

ОСОБА_4 або будь яка інша особа, може внести кошти на депозитний рахунок отримувача № UA0015950, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1