Справа № 750/1540/25
Провадження № 1-кс/750/497/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

03.02.2025 слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Захисник, не заперечуючи обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, вказав на необгурнтованість заявлених у клопотанні ризиків, зокрема, з огляду на визнання підозрюваним фактичним обставин учиненого правопорушення, самостійного заявлення про себе підозрюваним для продовження проходження військової служби. Захисник просив застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в разі застосування тримання під вартою просив визначити розмір застави.

Підозрюваний підтримав аргументи свого захисника та пояснив, що залишив розташування військової частини, оскільки його магазин був пошкоджений унаслідок бойових дій і потребував ремонту, що ніхто крім нього не міг зробити. Однак йому не надавали відпустку, а направили на навчання. Він без дозволу командування поїхав додому, де й перебував до затримання; телефонував до військової частини щодо повернення, однак йому говорили, що він їм не потрібен; самостійно повідомив на блокпосту про те, що він самовільно залишив військову службу, після чого був затриманий.

Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001517 від 02.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

01.02.2025 о 13 год. 35 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За змістом ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги характер вчиненого протиправного діяння, яке пов`язане з самовільним залишенням місця служби військовослужбовцем і тривалим нез`явленням до військової частини, що вчинено в умовах воєнного стану, його тяжкість, дію на цей час воєнного стану; враховано дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний і матеріальний стан. Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі враховано, що він самовільно залишив місце служби у липні 2024 року, будучи мобілізованим в умовах воєнного стану, був відсутній за місцем проходження військової служби понад 6 місяців, що явно перевищувало розумні строки для відновлення його пошкодженого майна, чим було обумовлено самовільне залишення ним військової служби. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , спільно з якими проходив військову службу, з метою зміни ними показань на свою користь. ОСОБА_5 може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, шляхом створення штучних доказів та підбурювання осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на підтвердження своєї захисної версії вчиненого діяння. Підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки, будучи військовослужбовцем, ухилився від виконання військового обов`язку, що тривало понад 6 місяців.

Захисник підозрюваного посилався на необгурнтованість вказаних у клопотанні ризиків. Разом з тим, ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій; кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому. Зокрема, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, при зібранні доказів, так і згодом - на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків, зважаючи на визначений статтею 23 КПК України принцип безпосереднього дослідження судом показань учасників кримінального провадження. Надані підозрюваним під час досудового розслідування визнавальні показання він може змінити під час судового розгляду.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням положень ч. 8 ст. 176 КПК України клопотання слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 13 год. 35 хв. 01.02.2025.

Строк закінчення дії ухвали - 01 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1