УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 01.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 01.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що ГУ НП в Київській області досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000208 від 01.04.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 2023 року, ОСОБА_4 за усною домовленістю із ОСОБА_5 здійснював організацію будівництва будинку для останнього на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка із кадастровим номером :12:002:0290). Так, на початку здійснення будівництва ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домовились, що вартість вказаних робіт складатиме приблизно 40-50 тис. доларів США. При цьому з початку будівництва грошові кошти сплачувались ОСОБА_5 , відповідно до наданих ОСОБА_4 звітів про закуплені матеріали та виконані роботи.

Так у середині березня 2024 року, ОСОБА_5 виразив невдоволення темпами вказаного будівництва, та вирішив повернути вкладені власні грошові кошти у будівництво, які він сплачував ОСОБА_4 ,

В подальшому 16.03.2024 в період часу з 14 год. 05 хв. по 14 год. 26 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в кав`ярні магазину «Сільпо», що за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 76, разом із ОСОБА_6 організував зустріч із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою залучення останніх для допомоги у подальшому примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань.

Так, у подальшому, на підставі домовленості із ОСОБА_5 , у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, на спрямований на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань ОСОБА_4 .

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, 18 березня 2024 року ОСОБА_8 , перебуваючи на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , куди ОСОБА_5 запросив ОСОБА_4 для нібито погодження подальшого плану будівництва. ОСОБА_4 прибув на вказану ділянку близько о 13 годині 00 хв., та в цей час до цієї ж ділянки приїхали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які завели ОСОБА_4 до однієї з недобудованих споруд на вказаній ділянці, де протягом години піддавали потерпілого фізичному насильству, що виразилось у нанесенні ОСОБА_7 ляпасів в область голови та тулуба ОСОБА_4 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 висловлювали погрози насильством до ОСОБА_4 , які останній сприйняв для як реальні.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наказали ОСОБА_4 сісти в автомобіль ОСОБА_8 марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб поїхати з ними до нотаріуса ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Прибувши до офісу нотаріуса за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під примусом змусили ОСОБА_4 підписати договір позики, який був викладений на бланку серії НТА №964327 та у подальшому посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 , на суму 1101800 (один мільйон сто одна тисяча вісімсот) гривень, які ОСОБА_4 начебто взяв у ОСОБА_8 .

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , 14 травня 2024 року, перебуваючи на ділянці, що за адресою: АДРЕСА_1 , о 13 год. 23 хв. зустріли ОСОБА_4 , та почали погрожувати його життю та здоров`ю з метою примусити ОСОБА_4 сплатити грошові кошти ОСОБА_5 , та в подальшому ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завдав декілька ударів кулаком в область обличчя ОСОБА_4 , а також ударів ногами в область паху ОСОБА_4 , внаслідок яких останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця під правим оком, крововиливів в білкову оболонку та райдужку правого ока; саден в проекції правого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань ОСОБА_8 , 02 вересня 2024 року, перебуваючи на ділянці, що за адресою: Київська область, м. Бориспіль, на перехресті вулиць Київський шлях та Новопрорізна, у період часу з 15 год. 18 хв. по 15 год. 21 хв. зустрів ОСОБА_4 біля одного з магазинів, та наказав останньому аби він йшов з ним до літньої тераси. Підійшовши до літньої тераси біля якої вже знаходився ОСОБА_7 , останній реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу з 15 год. 21 хв. висловлював погрози ОСОБА_4 фізичною розправою, та в подальшому різким рухом руки смикнув потерпілого за його руку, та в подальшому вихватив телефон потерпілого з його рук, та кинув на підлогу. Крім цього, з метою надання висловленим погрозам реального характеру, а також примушування ОСОБА_4 до виконання висловленої ними вимоги, ОСОБА_7 долонею руки наніс ОСОБА_4 два удари в область обличчя. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 о 15 год. 44 хв. зателефонував зі свого мобільного пристрою до ОСОБА_5 , застосовуючи відеодзвінок, та показав останньому, що він зустрів ОСОБА_4 та наказав останньому не залишати вказане місце до прибуття ОСОБА_5 .

Того ж дня, о 16 год. 07 хв. на вказане місце прибув ОСОБА_5 , який реалізовуючи спільний умисел, спрямований на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, почав погрожувати ОСОБА_4 застосуванням насильства та вимагати повернення грошових коштів.

Крім цього, у ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у період вчинення дій щодо примушування ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, враховуючи наявність у них договору позики про наявність боргу на суму 1101800 (один мільйон сто одна тисяча вісімсот) гривень, які ОСОБА_4 начебто взяв у ОСОБА_8 , який був укладеним ОСОБА_4 під примусом, не пізніше травня 2024 року, достовірно знаючи, що указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено та не скасовано до теперішнього часу, виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом отримання грошових коштів від ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, розуміючи пригнічений стан потерпілого ОСОБА_4 внаслідок раніше застосованого до нього насильства під час вчинення дій щодо примушування ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, ОСОБА_8 та ОСОБА_7

01 червня 2024 року перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, у період часу з 15 год. 47 хв. по 15 год. 58 хв., у телефонній розмові висунули вимогу ОСОБА_4 з погрозою застосування насильства, щодо передачі їм грошових коштів у сумі 28 тис. доларів США, під виглядом сплати неіснуючого боргу.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 02 вересня 2024 року, перебуваючи на ділянці, за адресою: Київська область, м. Бориспіль, на перехресті вулиць Київський шлях та Новопрорізна, у період часу з 15 год. 18 хв. по 15 год. 21 хв. зустрів ОСОБА_4 біля одного з магазинів, та наказав останньому аби він йшов з ним до літньої тераси. Підійшовши до літньої тераси біля якої вже знаходився ОСОБА_7 , останній у період часу з 15 год. 21 хв. висловлював погрози ОСОБА_4 фізичною розправою, та в подальшому різким рухом руки смикнув потерпілого за його руку, та в подальшому вихватив телефон потерпілого з його рук, та кинув на підлогу. Крім цього, з метою надання висловленим погрозам реального характеру, а також примушування ОСОБА_4 до виконання висловленої ними вимоги щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_7 долонею руки наніс ОСОБА_4 два удари в область обличчя.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів у ОСОБА_4 , ОСОБА_8 21 листопада 2024 року, перебуваючи біля спортивного залу «Starfit», за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 10, близько о 16 год. 30 хв. зустрів ОСОБА_4 , та з метою примусити останнього сплатити грошові кошти стосовно раніше висловленої вимоги, розпилив сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_4 , від чого останній відчув різкий біль в очах. У подальшому, ОСОБА_8 пішов до машини, та поїхав у невідомому напрямку. В цей час, близько о 16 год. 40 хв. із вказаного спортзалу вийшов ОСОБА_7 , який також зустрів ОСОБА_4 , та почав погрожувати його життю та здоров`ю з метою сплати останнім грошових коштів стосовно раніше висловленої вимоги.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 . 18.03.2024 ОСОБА_5 , під вигаданим приводом узгодження певних технічних питань, було запрошено ОСОБА_4 на земельну ділянку де здійснюється будівництво будинку, а саме: АДРЕСА_1 (земельна ділянка :12:002:0290). Через декілька хвилин, до зазначеної адреси, на 4-х автомобілях, прибули близько 15 осіб міцної статури, серед яких громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інші невстановлені на даний час особи, які на протязі приблизно години піддавали ОСОБА_4 заходам фізичного і психологічного впливу. При цьому був присутній ОСОБА_6 , який вийшов із свого будинку навпроти і спостерігав за вищезазначеними подіями. Приблизно через годину вищевказані особи, погрожуючи життю і здоров`ю ОСОБА_4 вимусили останнього сісти у один із автомобілів, а саме автомобіль марки «Toyota, моделі Land Cruiser 100», і відвезли до свого знайомого нотаріуса у м. Борисполі громадянки України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де ОСОБА_4 підписав договір позики про нібито існуючий борг перед ОСОБА_8 у сумі 28 000 доларів США, який повинен повернути у строк до 18.06.2024 року.

В теперішній час, з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_4 поступають регулярні телефонні дзвінки із погрозами його життю і здоров`ю та примушування останнього до сплати нібито існуючого боргу.

Крім того, відповідно до протоколу про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем у публічно доступних місцях від 22.05.2024, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовано громадян ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Прибуття ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вищевказаною адресою зафіксовано на автомобілі марки «Toyota, моделі Land Cruiser 100», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 (за водія) та ОСОБА_8 (за пасажира).

В ході проведення оперативних заходів працівниками оперативного підрозділу, встановлено адреси та транспортні засоби, особа, причетна до вчинення кримінального правопорушення може зберігати знаряддя вчинення кримінального правопорушення та речі, які самостійно та в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженню можуть бути доказами, які мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім того, встановлено адреси перебування особи причетної до вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , користується транспортним засобом «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100» 2003 р.в., сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ автомобіль марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100» 2003 р.в., сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

21.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2024 проведено обшук автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено вказаний автомобіль.

Вилучений автомобіль марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_1 , міг знаходитись на місці вчинення кримінального правопорушення та використовувався для вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене майно має істотне значення для з`ясування обставин злочину та досягнення завдань визначених Кримінально-процесуальним кодексом України, а їх відсутність призведе до значного зменшення ефективності та дієвості досудового розслідування, крім того вони мають важливе значення для досудового розслідування, а відомості, які у них містяться, в сукупності з іншими матеріалами слідства, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як докази під час судового розгляду і потребують подальшого дослідження при призначенні відповідних судових експертиз та проведенні слідчих (розшукових) дій.

Вилучений автомобіль поміщено для збереження до майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 100А та постановою слідчого від 21.11.2024 визнано речовим доказам, оскільки останній може бути використаний як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що на даний час встановлюються під час досудового розслідування.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт вказаного майна із забороною вчинення дій щодо користування, володіння та розпорядження.

Прокурор, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Володілець вилученого майна в судове засідання не з`явився. При цьому, слідчим надано відомості про те, що ним було повідомлено власника майна про день та час судового засідання.

Так, від представника власника майна ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 надійшли письмові заперечення з додатками на клопотання прокурора про арешт майна. Так, адвокат зазначає, що вилучений транспортний засіб не містить жодних ознак речового доказу, не є майном підозрюваного та вилучення автомобіля відбулось з порушенням вимог КПК України. Крім того, зазначив, що автомобіль марки TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_1 є єдиним транспортним засобом у сім`ї та використовується для перевезення дітей до навчальних закладів, які знаходяться в інших населених пунктах, а також вказаний транспортний засіб використовувався ОСОБА_8 для надання волонтерської допомоги, враховуючи зазначене просив повернути у користування вилучений транспортний засіб.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Київської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000208 від 01.04.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

21.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2024 проведено обшук автомобіля марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено вказаний автомобіль та поміщений для збереження до майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 100А.

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ автомобіль марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100» 2003 р.в., сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

21.11.2024 постановою слідчого ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження, та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучений транспортний засіб, який перебував у користуванні підозрюваного ОСОБА_8 , цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Крім того, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

При цьому, наведені адвокатом ОСОБА_11 заперечення на клопотання прокурора про арешт майна, не можуть бути взяті до уваги слідчого судді, оскільки вони комплексно спростовуються матеріалами досудового розслідування, долученими прокурором до клопотання про арешт майна.

Крім цього, неспроможними є доводи адвоката в частині того, що автомобіль марки TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_1 є єдиним транспортним засобом у сім`ї та використовується для перевезення дітей до навчальних закладів, які знаходяться в інших населених пунктах, а також вказаний транспортний засіб використовувався ОСОБА_8 для надання волонтерської допомоги, оскільки слідчим суддею врахована стадія кримінального провадження, в якому досудове розслідування ще не закінчено, органом досудового розслідування здійснюються слідчі /розшукові/ дії та вилучений автомобіль може бути використаний як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на автомобіль марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER 100» 2003 р.в., сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та поміщений на зберігання до майданчику тимчасового збереження транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 100-А.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя