печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора Мороз звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власників майна.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :22:002:4279, площею 1,0789 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СТАРКОР АМА», .

Водночас з відповіді ДП «Ворохтянське лісове господарство» від 24.09.2024 вбачається, що земельні ділянки за кадастровими номерами :22:002:0845 та :22:002:0415 (архівні) накладаються на землі 6 виділу 23 кварталу Поляницького лісництва.

Жодні погодження пов`язані з вилученням, передачею у приватну власність або зміною цільового призначення земельних ділянок філією «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України» не надавалися.

Крім того встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :22:002:1625, площею 0,247 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків якої НОМЕР_1 , а земельна ділянка за кадастровим номером :22:002:2012, площею 0,2161 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», .

Натомість з відповіді ДП «Ворохтянське лісове господарство» від 24.09.2024 вбачається, що дані земельні ділянки за кадастровими номерами :22:002:1625 та :22:002:2012 накладаються на землі 28 виділу 23 кварталу та 10 виділу 23 кварталу Поляницького лісництва відповідно.

При цьому жодних погоджень, пов`язаних з вилученням, передачею у приватну власність або зміною цільового призначення даних земель філією «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України» не надавалися.

Вказане може свідчити про заволодіння земельними ділянками лісогосподарського призначення, у т.ч. з використанням документів, які містили недостовірні відомості.

За результатами проведених слідчих дій також вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером :22:002:2012 до 17.10.2021 була вкрита лісовими насадженнями, що підтверджує її приналежність до земель лісогосподарського призначення Поляницького лісництва.

Прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою збереження речових доказів.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

12.12.2024 винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України:

- :22:002:4279, площею 1,0789 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СТАРКОР АМА», ;

- :22:002:1625, площею 0,2470 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, що належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків якої НОМЕР_1 ;

- :22:002:2012, площею 0,2161 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», .

В клопотанні прокурора вбачаються підстави для накладення арешту, оскільки вказане нерухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, набуте кримінально протиправним шляхом, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-174, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023 із забороною відчуження розпорядження та користування, шляхом забудови, вилучення лісових насаджень, поділу, обєднання, зміни конфігурації, цільового призначення на наступні земельні ділянки, а саме:

- :22:002:4279, площею 1,0789 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СТАРКОР АМА», ;

- :22:002:1625, площею 0,2470 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, що належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків якої НОМЕР_1 ;

- :22:002:2012, площею 0,2161 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», .

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1