"07" квітня 2025 р. Справа № 363/633/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000072 від 25.08.2023 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 201-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.02.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000072 від 25.08.2023 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року по вказаному кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання, яке потім неодноразово було відкладено.

Так, під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_5 було подано скарги в яких останній просив:

1) визнати очевидно недопустимим доказ протокол обшуку автомобіля марки LEND ROVER 0049 МК від 25.09.2023 року та визнати очевидно недопустимими докази, отримані під час проведення обшуку 25.09.2023 року в порядку ст. 233 КПК України (без ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку) зазначеного автомобіля, перелічені в протоколі обшуку від 25.09.2023 року і не досліджувати зазначені докази в судовому засіданні в разі надання їх стороною обвинувачення.

2) скасувати постанову, прийняту старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 від 26.09.2023 року про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами.

3) скасувати постанову прокурора ОСОБА_10 від 25.08.2023 року про визначення підслідності в даному кримінальному провадженні.

Так, в обґрунтування зазначених скарг, адвокат посилався на те, щоухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2023 року було поновлено прокурору строк, встановлений для подання клопотання, клопотання прокурора про надання дозволу на проведення обшуку задоволено та визнано законним проведення обшуку 25.09.2023 року в автомобілі марки LEND ROVER моделі RANGE ROVER, д/н НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , під час якого вилучено речі і документи. Адвокат вважає, що КПК України не передбачає поновлення строку на звернення до суду з таким клопотанням, у слідчого судді були відсутні такі повноваження, з таким клопотанням необхідно було звертатися невідкладно і, як наслідок не звернення невідкладно прокурора із таким клопотанням про легалізацію обшуку, проведеного в порядку ст. 233 КПК України, тягне недопустимість отриманих доказів.

Крім того, адвокат зазначав, що старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 26.09.2023 року прийнято постанову про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами згідно переліку, зазначеному в постанові. Зазначеною постановою визнано речовими доказами речі і документи, вилучені під час проведення обшуку автомобіля марки LEND ROVER моделі RANGE ROVER, д/н НОМЕР_1 , проведеного в порядку ст. 233 КПК України, без дозволу слідчого судді 25.09.2023 року. Легалізація вказаного обшуку відбулася ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 27.09.2023 року, тобто наступного дня, після визнання вказаних речей і документів, вилучених з автомобіля. Станом на 26.09.2023 року речі і документи, отримані під час обшуку автомобіля не мали легального статусу та, відповідно слідчий не мав права визнавати їх речовими доказами.

Також адвокат зазначав, що зазначене кримінальне провадження розпочате 25.08.2023 року і цього ж дня прокурором ОСОБА_10 прийнято постанову про визначення підслідності в даному проваджені за ГУНП в Київській області. Процесуальним керівником в даному провадженні прокурор визначила постановою першого заступника керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 27.08.2023 року про визначення групи прокурорів, тобто через два дні після прийняття оскаржуваної захисником постанови про визначення підслідності. На думку сторони захисту, прокурор ОСОБА_10 прийняла процесуальне рішення у провадженні щодо визначення підслідності у формі постанови від 25.08.2023 року, не маючи на це повноважень.

Також 24.03.2025 року захисник обвинуваченої ОСОБА_8 ОСОБА_6 спрямувала до суду скарги, в яких просила:

1) скасувати постанову слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 13.11.2023 року, посилаючись на те, що вона винесена без наявності відповідних на це підстав, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить відомостей про можливість та порядок її оскарження, з порушенням територіальної підсудності;

2) скасувати постанову старшого слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 про визнання матеріальних об`єктів, вилучених при проведення 25.09.2023 року обшуку території, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , речовими доказами від 26.09.2023 року та постанову старшого слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_9 про визнання матеріальних об`єктів, вилучених при проведення обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 тому, що зазначені постанови винесені без наявності на те підстав, в порушення КПК України, з порушенням територіальної підсудності, що в свою чергу свідчить про незаконне визнання речовими доказами майна, вилученого під час проведення обшуків за вказаними адресами;

3) скасувати постанову заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 про визначення групи слідчих, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні та старшого слідчої групи, що керуватиме діями інших слідчих від 02.01.2024 року, оскільки досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, в той же час, у зазначеній постанові вказано, що місцем проведення досудового розслідування визначено саме за відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області, що знаходиться у Святошинському районі м. Києва, а слідче управління ГУНП в Київській області розташоване в Шевченківському районі м. Києва, на думку сторони захисту такий формальний підхід до написання документу свідчить про умисну зміну місця проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження. Крім того ця постанова винесена в порушення приписів ст. 110 КПК України, в ній не зазначено про можливість та порядок її оскарження.

4) скасувати постанову заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні та старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих від 28.08.2023 року тому, що ця постанова винесена в порушення вимог ст. ст. 110, 214, 216, 218 КПК України;

5) скасувати постанову заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_11 про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні та старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих від 25.09.2024 року тому, що ця постанова винесена в порушення вимог ст. ст. 110, 214, 216, 218 КПК України;

6) скасувати постанову прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 про визначення органу досудового розслідування від 25.08.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені та їх захисники підтримали скарги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Прокурор проти таких скарг категорично заперечувала, зазначила, що наразі судом проводиться підготовче судове засідання, що регламентовано приписами ст. ст. 314-317 КПК України, а питання вирішення судом допустимості доказів, згідно вимог ст. 89 КПК України, вирішується в нарадчій кімнаті під час їх оцінки, під час ухвалення остаточного судового рішення. Станом на момент розгляду скарг сторони захисту, жодний доказ сторін кримінального провадження не долучений та судом не досліджений. Більш того, відповідно до вимог ст. 89 ч. 2 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд має право визнати такий доказ недопустимим. Частина 3 цієї статті дає право сторонам кримінального провадження саме під час судового розгляду подавати суду клопотання про визнання доказів недопустимими. Таким чином, враховуючи стадію кримінального провадження, вирішення питання про визнання очевидно недопустимими доказами предметів і документів, що отримані під час обшуку 25.09.2023 року неможливо. Окремо прокурор зазначила, що саме ст. 117 КПК України передбачено поновлення пропущеного, з поважних причин строку, за клопотанням заінтересованої особи, ухвалою слідчого судді, судом.

Також прокурор заперечувала і проти скарги сторони захисту на постанову слідчого від 26.09.2023 року про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами, вважаючи її передчасною і необґрунтованою тому, що питання визнання матеріальних об`єктів речовими доказами передбачено ст. ст. 98, 110 КПК України. В даному кримінальному провадженні досудове розслідування в порядку п. 2 ч. 2 ст. 283 КПК України закрито у зв`язку із зверненням до суду з обвинувальним актом, що виключає проведення подальшого досудового розслідування в будь-якій формі, так само як і скасування постанов слідчого. Наразі триває підготовче судове засідання і перелік питань, з приводу рішень, які може суд прийняти, передбачений ст. 314 КПК України, а відтак, з урахуванням стадії в даному провадженні, підстав для скасування постанови слідчого, прийнятої під час досудового розслідування не має.

Крім того, прокурор зазначила, що наказом Генерального прокурора за №298 від 30.06.2020 року затверджено «Положення про Єдиний реєстр досудового розслідування, порядок його формування та ведення». Так, згідно п. 6 р. 2 зазначеного Положення реєстраторами є уповноважені службові особи органів прокуратури та органів досудового розслідування, які за допомогою програмних засобів ведення Реєстру з урахуванням повноважень, визначених КПК України та цим Положенням, створюють інформацію про кримінальні правопорушення, осіб, що їх вчинили та рух кримінальних проваджень, формують витяги з Реєстру тощо. Реєстраторами є зокрема і прокурори, уповноважені на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, керівники органі прокуратури, що діють у межах повноважень, визначених КПК України. Пунктом 2 р. 1 гл. 2 Реєстру передбачено здійснення внесення відомостей на підставі матеріалів досудового розслідування шляхом фіксації реєстратором інформації в електронних формах «Кримінальне провадження, «Кримінальне правопорушення», «Правопорушник», що містять реквізити, передбачені у додатках 1-5 цього Положення. Крім того, прокурор посилалася на ст. 214 ч. 1 КПК України, якою передбачена вимога щодо невідкладності, не пізніше 24 годин внесення відомостей до ЄРДР та розпочати розслідування. Як вбачається з рапорту оперуповноваженого Управління Головного оперативного управління ДБР ОСОБА_12 , що надійшов до Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону 25.08.2023 року, керівником спеціалізованої прокуратури 25.08.2023 року доручено першому заступнику керівника спеціалізованої прокуратури організувати проведення перевірки рапорту в порядку ст. 214 КПК України, що підтверджується резолюцією ОСОБА_13 і того ж дня перший заступник керівника спеціалізованої прокуратури доручив проведення перевірки наданої інформації в рапорті прокурору ОСОБА_10 , що також підтверджується резолюцією ОСОБА_14 . За наслідками проведеної прокурором перевірки, на підставі зазначених нормативно-правових актів, з дотриманням строків, передбачених ст. 214 ч. 1 КПК України, п. 1 р. 2 гл. 2 Реєстру 25.078.2023 року здійснено внесення відомостей до ЄРДР про вчинене правопорушення за ч. 3 ст. 201-2 КК України. Тобто прокурор ОСОБА_10 на момент внесення зазначених відомостей, згідно до визначених Положенням термінів, є реєстратором, що підтверджується роздруківкою форми 1 вказаного кримінального провадження. Далі п. 3 р. 4 Положення передбачено, що керівник органу прокуратури після перевірки внесених до Реєстру відомостей, реєструє провадження. У Реєстрі автоматично фіксується дата обліку інформації та присвоюється номер провадження. Факт реєстрації правопорушення настає з моменту підтвердження керівником органу прокуратури таких відомостей. На цьому етапі технічно неможливо визначити групу прокурорів і лише після того, як прокурор реєстратор, дотримуючись приписів ч. 7 ст. 214, ст. 216 КПК України, вносить відомості як такі, що обліковані безпосередньо прокурором, визначаючи відповідний орган досудового розслідування. Частина 7 ст. 214 КПК України зобов`язують прокурора протягом 5 робочих днів, з дня внесення відомостей про правопорушення до ЄРДР, з дотриманням правил підслідності, передати наявні в нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити його проведення, про що свідчить постанова прокурора-реєстратора ОСОБА_10 від 25.08.2023 року. Всі слідчі дії у вказаному провадженні проводилися виключно після винесення постанови про визначення групи прокурорів та слідчих.

Суд вислухавши учасників судового провадження, дослідивши скарги, заперечення прокурора та додані до них матеріали, приходить до наступних висновків:

Статтею 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Частина 2 ст. 303 КПК України зазначає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 314 КПК України зазначає, що підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених ст. ст. 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Вичерпний перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні передбачений ч. 3 ст. 314 КПК України, а саме:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Таким чином, за змістом ст. ст. 314, 315 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, під час якого має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду. Отже, під час проведення підготовчого засідання, норми чинного КПК України не надають суду повноважень, до ухвалення вироку, оцінювати рішення слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються цих рішень, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду. Постанова ККС ВС від 26.09.2024 року у справі за №161/6643/22.

Крім того, суд звертає увагу на те, що оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення. Самі по собі процесуальні рішення, такі як постанови і доручення, ухвалені під час досудового розслідування, судові рішення, витяги з ЄРДР, а також змагальні документи (клопотання, заяви, скарги тощо) не можуть оцінюватися з погляду допустимості, оскільки не є доказами у значенні ст. 84 КПК України. Також, не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону тягне за собою недопустимість доказу. Закон зобов`язує суд визначити допустимість доказу з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи (Постанова Верховного Суду від 18.02.2025 року у справі за №495/263/17).

Керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 214, 216, 218, 233, 234, 314-315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуюча суддя ОСОБА_1