Провадження № 11-сс/811/35/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

14 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття, -

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000089 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.357 КК України.

На цю ухвалу слідчого судді 16 грудня 2024 року до Львівського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_3 , тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, передбаченого ст.395 КПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року таку апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000089 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.357 КК України повернуто апелянту.

02 січня 2025 року ОСОБА_3 повторно подав апеляційну скаргу, на згадану ухвалу слідчого судді.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 січня 2025 року повторну апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000089 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.357 КК України повернуто апелянту.

13 січня 2024 року ОСОБА_3 втретє подав аналогічну за суттю і змістом апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді. Апелянт вважає, що висновок, який міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 27 травня 2019 року(справа № 461/1434/18) про обчислення строку подачі апеляційної скарги з дня оголошення резолютивної частини ухвали слідчого судді є невірним, суперечить позиції Окремої думки судді Верховного суду у цій справі, яку апеляційний суд не взяв до уваги, і ОСОБА_3 наполегливо стверджує, що він не змушений клопотати перед апеляційним судом про поновлення строків апеляційного оскарження, оскільки він такі не пропустив.

Стверджує, що ухвали Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року та від 03 січня 2025 року про повернення апеляційної скарги постановлені з істотним порушенням вимог КПК із згаданих вище підстав.

Вивчивши доводи ОСОБА_3 апеляційний суд приходить до висновку, що подану втретє апеляційну скаргу слід повернути апелянту, з наступних підстав.

Із комплексного аналізу норм чинного Кримінального процесуального кодексу України, вбачається, що рішення судів вищих інстанції є обов`язковими до виконання судами нижчих інстанції. Зокрема таке твердження повністю узгоджується із вимогами закону, що наведені у ч.2 ст.439 КПК України. Рішення Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду ухвалюються у формі постанов, які є обов`язковими до виконання. Суддя, не згідний із думкою більшості суддів, вправі викласти письмово окрему думку, яка не оголошується у судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження (ч.3 ст.375 КПК України). Окрема думка не є обов`язковою до виконання і не є судовим рішенням у контексті вимог ст.375 КПК України. Отже, посилання ОСОБА_3 на неврахування апеляційним судом правового висновку, зазначеного в окремій думці судді Касаційного кримінального суду Верховного суду від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, провадження №51-6470 кмо18 є безпідставними.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У поданій втретє апеляційні скарзі з пропуском строку на апеляційне оскарження на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року ОСОБА_3 не порушує питання про поновлення цього строку, отже така апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне додатково звернути увагу на те, що аналогічні за суттю та змістом вимоги ОСОБА_3 щодо обчислення строку апеляційного оскарження ухвал слідчих суддів, вже тричі були предметом судового розгляду та отримали належну правову оцінку.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.399 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 (подану втретє) на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 19.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000089 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.357 КК України повернути апелянту.

Копію ухвали із поданою апеляційною скаргою та додатками до неї повернути ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2