Справа № 132/1619/20
Провадження №11-кп/801/390/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000090, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 березня 2020 року за апеляційними скаргами заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року, якими кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Калинівка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності,

у с т а н о в и в :

Встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно обвинувального акта 15 грудня 2019 року у 23:00 год ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ганку будинку, звідки таємно, шляхом вільного доступу, повторно вчинив крадіжку електропилки марки «CRUNHELM GES23-40B», належної ОСОБА_10 . У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 835 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 чт. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

06 жовтня 2019 року у вечірній час ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , та скориставшись відсутністю власника домогосподарства, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через не зачинені двері літньої кухні проник всередину, звідки таємно вчинив крадіжку електрозварювального пристрою марки «DWT MMA-180 I» оранжевого кольору належного ОСОБА_10 .

У подальшому указаним електрозварювальним пристроєм розпорядився на власний розсуд, здавши до ломбарду «Ломбард Приват» за грошові кошти у сумі 500 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2050 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 чт. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

06 березня 2020 року близько 02:00 год ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проводив своє дозвілля в кафе-барі «Мальва», що по АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у приміщенні указаного кафе-бару, у ОСОБА_7 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме курток потерпілих та вмісту їх кишень.

Скориставшись відсутністю власників курток, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшов до столику за яким відпочивали потерпілі, звідки маючи єдиний злочинний умисел, таємно, шляхом вільного доступу, повторно вчинив крадіжку бувшої у використанні куртки «JINGWEIYI», чорного кольору, належної ОСОБА_11 , вартістю 565 грн та грошей у сумі 1000 грн, що знаходились у зовнішній кишені вказаної куртки; бувшої у користуванні куртки «QIUMA WOMENS», зеленого кольору, належної ОСОБА_12 , вартістю 325 грн; бувшої у використанні куртки «Pull&Bear», чорного кольору, належної ОСОБА_13 , вартістю 340 грн.

У подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_11 на суму 1565 грн, потерпілій ОСОБА_12 на суму 325 грн та потерпілій ОСОБА_13 на суму 340 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 чт. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

29 квітня 2020 року близько 23:00 год ОСОБА_7 , перебуваючи поряд з будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_4 , який на праві власності належить ОСОБА_14 , вирішив незаконно проникнути до нього. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, без відома та дозволу власника житла, за відсутності визначених законом підстав, порушуючи право недоторканості житла, ОСОБА_7 , шляхом пошкодження замка хвіртки домоволодіння, проник на указану територію, після чого шляхом пошкодження замка вхідних дверей будинку, незаконно проник в середину, чим порушив право ОСОБА_14 на недоторканість житла.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 чт. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Зміст судових рішень

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 03 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162 КК України (незаконне проникнення до житла особи), на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито.

Ухвала суду мотивована тим, що:

кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 29 квітня 2020 року, отже, з дня вчинення злочину закінчились строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України;

обставин, які б зумовлювали зупинення чи переривання перебігу строків давності судом не встановлено;

закінчення строків давності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 03 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України (таємного викрадення у потерпілого ОСОБА_10 електропили марки «CRUNHELM GES23-40B»), закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала суду мотивована тим, що:

вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна є меншою сумою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність;

кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

законодавцем визначено обов`язок суду закрити кримінальне провадження за указаних обставин, оскільки кримінальна відповідальність за діяння обвинуваченого ОСОБА_7 скасована, та особа може нести адміністративну відповідальність.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційних скаргах ОСОБА_7 просить скасувати ухвали Калинівського районного суду від 27 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження щодо нього в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та за ч. 1 ст. 162 КУ України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що:

ухвали суду є незаконними через порушення судом першої інстанції вимог чинного КПК України;

суд першої інстанції прийняв рішення про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України не отримавши його згоду на таке закриття.

В апеляційних скаргах заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати ухвали Калинівського районного суду від 27 листопада 2024 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що:

закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції залишив поза увагою невизнання вини обвинуваченим за ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та його заперечення щодо закриття кримінального провадження;

за відсутності згоди обвинуваченого суд мав проводити судове провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , підтримали доводи апеляційних скарг з підстав, викладених у них, та просили їх задовольнити, не заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурора.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційних скарг, з підстав, викладених у них, та просив їх задовольнити, не заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого.

Потерпілі будучи належним повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились, заяв про поважність причини неприбуття до суду не подали.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК указані обставини не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам оскаржувані ухвали суду першої інстанції не відповідають.

Щодо ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (таємного викрадення у потерпілого ОСОБА_10 електропили марки «CRUNHELM GES23-40B»), на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Установлено, що в провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000090, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_15 заявила клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння унаслідок набуття чинності Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про закриття кримінального провадження у порядку ст. 284 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для закриття провадження у справі або відмови у такому закритті.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

У постанові Об`єднаної Палати Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) зроблено висновок, що:

«питання, що виникають у кримінальних провадженнях унаслідок набуття чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 4792 КПК України.

Частиною першою статті 4792 КПК України визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей , визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 4792 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та у разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Отже, чинним законодавством визначена чітка процедура щодо закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

З оскаржуваної ухвали слідує, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення заявленого прокурором клопотання, посилаючись на його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

Водночас, суд першої інстанції у порушення указаних норм закону прийняв рішення про закриття кримінального провадження не отримавши згоду обвинуваченого ОСОБА_7 на таке закриття.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за відсутності згоди обвинуваченого та у разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у порядку п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, місцевий суд необґрунтовано та передчасно закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом таємного викрадення у потерпілого ОСОБА_10 електропили марки «CRUNHELM GES23-40B») посилаючись на п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Отже, ухвала суду першої інстанції про закриття кримінального провадження № 0000090, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом таємного викрадення у потерпілого ОСОБА_10 електропили марки «CRUNHELM GES23-40B») на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Щодо ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Установлено, що в судовому засіданні прокурор ОСОБА_15 звернулася до суду з клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, встановлених ч. 1 ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження у цій частині.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом другим частини першої статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти закриття провадження з нереабілітуючих підстав, у тому числі за закінченням строків давності, і вимагає ухвалити виправдувальний вирок, суд першої інстанції за наявності для цього підстав визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись положеннями ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та подія злочину мала місце 29 квітня 2020 року.

Отже, на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, зокрема 27 листопада 2024 року, пройшло більше ніж три роки.

Перебіг давності у цьому кримінальному провадженні не зупинявся та не переривався, оскільки обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду, а також нових злочинів не вчиняв.

Водночас, з оскаржуваної ухвали слідує, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення заявленого прокурором клопотання, посилаючись на його невинуватість у вчиненні кримінального проступку та указав, що строки давності закінчились не з його вини.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, не отримавши згоду обвинуваченого, у порушення вимог кримінального процесуального закону, необґрунтовано та передчасно прийняв рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження у цій частині.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 і прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Отже, ухвала суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційні скарги заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року, якою звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2024 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (таємного викрадення у потерпілого ОСОБА_10 електропили марки «CRUNHELM GES23-40B») закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4