Провадження №1-кп/523/942/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.02.2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

перекладача ОСОБА_3 ,

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0001520 від 03 жовтня 2024 року із звинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Роща, Бугульминського району, Республіки Татарстан, російської федерації, громадянина російської федерації, з середньою освітою, одруженого, утримуючого дві малолітні дитини, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Козятинського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року, за ч.1 ст.125, ч.3 ст.135 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 14 липня 2021 року у зв`язку із відбуттям строку покарання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив наступне.

Діючи у невстановлені дату, час та місці з прямим умислом на порушення порядку обігу в Україні бойових припасів, всупереч вимог пункту 1 додатку №1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, без передбаченого законом дозволу, невстановленим шляхом придбав, після чого переніс та зберігав у шафі за місцем свого проживання, в кв. АДРЕСА_2 , до часу вилучення правоохоронцями о 14 годині 26 хвилин 03 жовтня 2024 року, визнані в якості бойового припасу корпус ручної осколкової гранати М67 з маркуванням «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ 19C030-004» та засіб підриву - запал з маркуванням «FUZE M213 COP17A 032-010», які конструктивно сумісні, безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють ручну осколкову гранату М67.

Також ОСОБА_7 , достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, о 20 годині 51 хвилину 02 жовтня 2024 року зайшов до відчиненого торгівельного приміщення магазину «Табакерочка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№225А, дістав із кишені одягу предмет, зовні схожий на ручну гранату, продемонстрував його у власній руці продавцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сприйняла цей предмет в якості бойового припасу, можливе застосування якого створювало реальну загрозу її життю та здоров`ю, та наказав їй віддати усі наявні в касі грошові кошти.

Отримавши відмову потерпілої, обвинувачений, з метою доведення реальності своєї погрози, продовжив демонструвати в руці зазначений предмет та, використовуючи нецензурну лайку, вголос повторив цю ж вимогу, на що ОСОБА_5 натиснула на кнопку виклику охорони та стала гучно вимагати від ОСОБА_7 покинути приміщення магазину. Усвідомивши вищезазначені дії потерпілої, обвинувачений утік з місця події.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав лише в частині порушення порядку поводження з бойовими припасами, проте від надання показань в суді відмовився в порядку ст.63 Конституції України.

Незважаючи на викладене винуватість ОСОБА_7 у вчиненому доводиться наступною сукупністю доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді показала, що із завершенням робочого часу 02 жовтня 2024 року вона, перебуваючи в приміщенні магазину «Табакерочка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№225, побачила раніше незнайомого обвинуваченого, одягнутого в светр темно - синього кольору, з якимись написами чи малюнками на передній стороні. Цей чоловік спочатку щось шукав у кишенях власного одягу, а потім продемонстрував їй руку із зажатою в ній гранатою та просунутим пальцем крізь металеве кільце та наказав віддати йому готівку із каси. Потерпіла розгледіла округлий, темно - зелений корпус гранати, з вічками квадратної форми. Оскільки в асортименті її магазину є попільнички та запальнички у формі ручної гранати, то вона, будучі обізнаною із її зовнішнім виглядом, сприйняла продемонстрований предмет саме як бойову гранату, проте, внаслідок хвилювання, не виконала вимогу цього чоловіка.

В наступний момент обвинувачений поклав руку з гранатою перед нею на вітрину та, використовуючи нецензурну лайку, вголос повторив попередню вимогу, з погрозою підриву цієї гранати, на що потерпіла декілька разів натиснула на кнопку виклику охорони та відповіла про необхідність залишення ним приміщення магазину. Останній, не отримавши грошей чи будь-яких матеріальних цінностей, ймовірно злякавшись, вийшов з приміщення магазину.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 02 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину (ст.383 КК України), просить Відділ поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області вжити заходи правового характеру до невідомого їй чоловіка, який близько 20 години 50 хвилин 02 жовтня 2024 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Табакерочка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№225а, кут вул. Лиманної, погрожував їй предметом, зовні схожим на гранату, та вимагав віддати йому гроші із каси, після чого вона викликала допомогу і він покинув магазин (т.1 а.с.55-56).

Згідно із письмовою заявою від 03 жовтня 2024 року представник ТОВ «Еко тайм 23» ОСОБА_8 надав дозвіл слідчому на огляд приміщення магазину «Табакерочка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№225а, кут вул. Лиманної (т.1 а.с.57).

Відповідно до проведеного в період часу з 00 години 15 хвилини до 00 години 23 хвилини 03 жовтня 2024 року огляду місця події - приміщення магазину «Табакерочка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№225а, кут вул. Лиманної, робоче місце продавця відокремлено вітриною - прилавком та обладнане комп`ютером і касовим апаратом. У верхній правій частині приміщення встановлена камера зовнішнього відеоспостереження (т.1 а.с.58-68).

Як вбачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 03 жовтня 2024 року потерпіла ОСОБА_5 , в присутності понятих, за формою носа, губ, брів, овалом та загальними рисами обличчя впізнала ОСОБА_7 , як чоловіка, який здійснив щодо неї дії, викладені у письмовому протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т.1 а.с.69-72).

Згідно із письмовою заявою директор ТОВ «Еко тайм 23» ОСОБА_9 надала слідчому оптичний диск із копією відеозапису з камери зовнішнього спостереження, розташованої в приміщенні магазину «Табакерочка», за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№225А, за період часу з 20 години 40 хвилин до 21 години 00 хвилин 02 жовтня 2024 року (т.1 а.с.74).

Вищезазначений відеозапис 03 жовтня 2024 року було оглянуто слідчим, після чого постановою долучено до провадження в якості речового доказу (т.1 а.с.75-81).

Його безпосереднім відтворенням в суді встановлено, що в період часу з 20 години 51 хвилину 17 секунд до 20 години 51 хвилину 52 секунди 02 жовтня 2024 року, в приміщення магазину заходить обвинувачений, одягнутий в кофту з капюшоном темного кольору, на центральній частині передньої сторони якої наявні написи білого кольору, дістає правою рукою з передньої кишені цієї кофти предмет, зовні схожий на гранату, підходить до прилавку, за яким перебуває потерпіла, та промовляє: «Кассу, быстро!». Потерпіла просить його залишити приміщення магазину та намагається натиснути на кнопку виклику охорони, на що обвинувачений промовляє: «Только нажмёшь кнопку - (нецензурне слово) тебе!». Потерпіла знову просить обвинуваченого вийти із магазину, на що той каже: «Сюда дай кассу!». В наступному обвинувачений розвертається та, тримаючи в руці предмет, зовні схожий на гранату, виходить із приміщення магазину, промовляючи: «Сейчас я тебе выйду!» (т.1 а.с.79).

Як вбачається із довідки Управління кримінального аналізу ГУНП в Одеській області від 03 жовтня 2024 року №22/4334, за результатами проведення аналітичної роботи із використанням програмно - пошукового модулю «Face-check» з наданими фотозображеннями із вищезазначеного відеозапису, з найбільшою імовірністю співпадіння, встановлено анкетні дані особи правопорушника, як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.82-85).

Згідно із письмовою заявою від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_10 надав дозвіл слідчому на огляд належної першій особі кв. АДРЕСА_2 (т.1 а.с.92).

Відповідно до проведеного в період часу з 13 години 45 хвилин до 14 години 26 хвилин 03 жовтня 2024 року огляду місця події - кв. АДРЕСА_2 , в житловій кімнаті, яку винаймав ОСОБА_7 , в шафі під телевізором, виявлено та вилучено два предмети, зовні схожих на гранати, з маркувальними написами, серед яких «М67» та «М83», з яких вилучено змиви на марлевих тампонах, а також в кухонному приміщенні виявлено та вилучено чоловічий светр з капюшоном темного кольору, на центральній частині передньої сторони якої наявний напис білого кольору «JACK JONES» (т.1 а.с.93-105).

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року визнано правомірним та надано дозвіл на проведений вищезазначений огляд житла (т.1 а.с.127).

Як вбачається із акту перевірки об`єкту на наявність вибухових матеріалів від 03 жовтня 2024 року №703 група спеціалістів - вибухотехніків Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Одеській області серед вилучених під час огляду житла предметів виявила гранату «М67» з підривачем «М213», а також димову гранату «М83» з підривачем, маркування якого стерте (т.1 а.с.106).

Згідно довідок цієї ж групи спеціалістів від 03 жовтня 2024 року №№436-438 корпуси гранат «М67» та «М83» належать до ІІІ категорії обмежено небезпечних об`єктів, а запали до них - до ІІ категорії небезпечних об`єктів (т.1 а.с.107-109).

Як вбачається із акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 03 жовтня 2024 року №288 цією ж групою спеціалістів було проведено знешкодження гранати «М67» шляхом від`єднання від її корпусу підривача «М213» (т.1 а.с.110).

Вилучений з житла светр 03 жовтня 2024 року було оглянуто слідчим, із встановленням індивідуально визначених ознак цього предмету одягу, після чого, разом із гранатою «М67» з підривачем «М213», а також димовою гранатою «М83» з підривачем, постановою долучено до провадження в якості речових доказів (т.1 а.с.112-116).

Відповідно до висновку вибухотехнічної експертизи від 24 жовтня 2024 року №СЕ-19/116-24/20909-ВТХ вилучені із кв. АДРЕСА_2 предмети є відповідно корпусом ручної осколкової гранати М67, запалом М13, ручною димовою гранатою М83.

Корпус гранати містить заряд вибухової речовини та належить до вибухових речовин. Запал є засобом підриву та належить до бойових припасів. Корпус гранати М67 та запал М213 конструктивно сумісні та при з`єднанні утворюють ручну осколкову гранату М67, що належить до бойових припасів.

Ручна димова граната є піротехнічним засобом та до бойових пристроїв, вибухових пристроїв та вибухових речовин не відноситься.

Надані на дослідження корпус гранати М67, запал М213 та димова граната М83 придатні для застосування за призначенням (під час проведення експертного експерименту були дистанційно приведені в дію (т.1 а.с.131-148).

Як вбачається із висновку судово - медичної цитологічної експертизи від 17 жовтня 2024 року №639 в змиві на марлевому тампоні з поверхні корпусу предмета, схожого на гранату М67, знайдена одна ядровмісна клітина (т.1 а.с.151-142).

Відповідно до висновків судово - медичних молекулярно - генетичних експертиз від 02 грудня 2024 року №647, №654, від 16 грудня 2024 року №681 ДНК - профіль (генетичні ознаки) щодо вищезазначеної ядровмісної клітини є змішаним, частина виявлених в ньому алелів, цілком збігаються із ДНК - профілем (генетичними ознаками) зразка рідкої крові ОСОБА_7 , інша частина алелів може походити від невстановленої(них) особи (осіб) чоловічої або жіночої генетичної статі (т.1 а.с.158-166, 176-180).

Оцінюючи в сукупності досліджені безпосередньо в судовому засіданні вищезазначені докази, а також доводи сторони захисту про малозначність фактично вчиненого обвинуваченим діяння та недоведеність використання останнім в торгівельному приміщення гранати, суд погоджується із вміненою стороною обвинувачення кваліфікацією усіх дій ОСОБА_7 , обґрунтовуючи це наступним.

Погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст.187 КК не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання (Постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 липня 2018 року, справа №296/485/16к; від 25 травня 2021 року, справа №194/1006/17; від 09 лютого 2021 року, справа №127/675/18).

Стороною захисту не оспорюється, що саме ОСОБА_7 є чоловіком, зафіксованим на відеозаписі в приміщенні магазину в момент розглядуваної судом події. Вилучений в житлі обвинуваченого светр також відповідає ознакам верхнього одягу, в який був одягнений нападник.

Потерпіла також наполягала на тому, що цією особою був обвинувачений та показала, що, маючи уявлення про те, який вигляд може мати граната, вона сприйняла зажатий в руці останнього предмет саме як бойову гранату, застосування якої реально загрожувало її життю.

Демонстрація їй цього предмета та одночасно висунута ОСОБА_7 вимога віддати йому наявні в касі гроші (згідно показань ОСОБА_5 та змісту відеозапису з камери зовнішнього спостереження) означає, що розбій в даному випадку є закінченим з моменту вчинення нападу. Відсутність фактично спричиненої майнової шкоди, а також не з`ясування конкретних ідентифікаційних ознак предмета, який був розцінений потерпілою як бойовий припас, не впливає на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_7 діяння та не дає підстав оцінювати його як малозначне.

Експертними висновками також доведено, що відшукані в житлі обвинуваченого предмети є боєприпасом, а знайдений на одному із них слід за генетичними ознаками збігається із ДНК - профілем (генетичними ознаками) зразка рідкої крові ОСОБА_7 .

При цьому останній не був наділений повноваженнями законного володіння відшуканим у нього боєприпасом.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення обвинуваченим наступного.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив наступне.

Діючи у невстановлені дату, час та місці з прямим умислом на порушення порядку обігу в Україні бойових припасів, всупереч вимог пункту 1 додатку №1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, без передбаченого законом дозволу, невстановленим шляхом придбав, після чого переніс та зберігав у шафі за місцем свого проживання, в кв. АДРЕСА_2 , до часу вилучення правоохоронцями о 14 годині 26 хвилин 03 жовтня 2024 року, визнані в якості бойового припасу корпус ручної осколкової гранати М67 з маркуванням «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ 19C030-004» та засіб підриву - запал з маркуванням «FUZE M213 COP17A 032-010», які конструктивно сумісні, безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють ручну осколкову гранату М67.

Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Також ОСОБА_7 , достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, о 20 годині 51 хвилину 02 жовтня 2024 року зайшов до відчиненого торгівельного приміщення магазину «Табакерочка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд.№225А, дістав із кишені одягу предмет, зовні схожий на ручну гранату, продемонстрував його у власній руці продавцю ОСОБА_5 , яка сприйняла цей предмет в якості бойового припасу, можливе застосування якого створювало реальну загрозу її життю та здоров`ю, та наказав їй віддати усі наявні в касі грошові кошти.

Отримавши відмову потерпілої, обвинувачений, з метою доведення реальності своєї погрози, продовжив демонструвати в руці зазначений предмет та, використовуючи нецензурну лайку, вголос повторив цю ж вимогу, на що ОСОБА_5 натиснула на кнопку виклику охорони та стала гучно вимагати від ОСОБА_7 покинути приміщення магазину. Усвідомивши вищезазначені дії потерпілої, обвинувачений утік з місця події

Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Заявлені до відшкодування з обвинуваченого процесуальні витрати в сумі 1591,80 грн, пов`язані з проведенням в провадженні вибухотехнічної експертизи, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі (т.1 а.с.130).

При призначенні покарання обвинуваченому суд констатує про відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, проте визнає рецидив злочинів - в якості обставини, яка обтяжує покарання.

Суд також враховує наступні дані про обвинуваченого: наявність незнятої та непогашеної судимості, власної сім`ї, з обов`язком утримання двох малолітніх дітей, показання в суді про неофіційне працевлаштування в сфері ремонту автотранспорту, не перебування на обліку в спеціалізованих медичних закладах (т.1 а.с.182-199).

Разом з цим, визначальним при призначенні покарання суд вказує на часткове визнання ОСОБА_7 вини у вчинених діяннях та підвищену суспільну небезпеку вчиненого, оскільки його умисні протиправні дії були пов`язані із погрозою життю людини застосуванням боєприпасу, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

З врахуванням викладеного суд вважає, що вищезазначені обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого після призначення покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України та обумовлює необхідність подальшої ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, з наступним утриманням в кримінально-виконавчій установі закритого типу, тобто призначення реального покарання у виді позбавлення волі, а також додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна.

До набрання вироком законної сили раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, із конфіскацією належного йому на праві власності майна;

- за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, із конфіскацією належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період часу з 03 жовтня 2024 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 03 жовтня 2024 року.

До набрання вироком законної сили раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати в сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) грн 80 коп.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- осколки боєприпасу та піротехнічного засобу, марлевий тампон із змивами - знищити встановленим порядком;

- чоловічий светр з капюшоном темного кольору, на центральній частині передньої сторони якої наявний напис білого кольору «JACK JONES» - повернути ОСОБА_7 ;

- носій із відеозаписом із камери зовнішнього спостереження - зберігати в матеріалах судового провадження.

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази, - скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_7 - в той же строк з моменту вручення його копії в перекладі на зрозумілу йому російську мову.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1