Справа № 452/4510/23
Провадження № 1-в/452/2/2025
УХВАЛА

іменем України

14 січня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника РВ з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області подання Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком суду, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5(п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України особу звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік із покладенням визначених обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засуджений із 12.03.2024р. перебуває на обліку в Самбірському РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області та за цей час ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, зокрема 16.04.2024р. не з`явився на планову реєстрацію, відповідно було скеровано виклик на 26.04.2024р. та у зв`язку із неявкою засудженому було надіслано повторно виклик на 08.05.2024р., за яким останній з`явився та пояснив, що хворів, але підтверджуючих документів не надав, тому до нього було застосовано письмове попередження; надалі 21.05.2024р., 31.05.2024р., 12.06.2024р. засуджений не з`являвся на планову реєстрацію; в ході проведення першочергових розшукових заходів вставлено місце перебування засудженого та 18.06.2024р. відібрано письмові пояснення, в яких він зазначив, що не мав бажання та здоров`я їхати, а тому до нього повторно застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання. Крім того ОСОБА_5 два рази притягався до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП - завідомо неправдивий виклик спеціальних служб та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства повторно протягом року. Тому заявник вважає, що є підстави для скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

З`ясувавши думку прокурора про доцільність задоволення подання, представника органу пробації, котрий пояснив, що ОСОБА_5 фактично на сьогодні хоче стати на шлях виправлення, оскільки останні два місяці з`являється для реєстрації, однак раніше вчиняв порушення покладених на нього обов`язків судом та притягався до адміністративної відповідальності, що тягне за собою відповідні наслідки у вигляді скасування звільнення від відбування покарання; пояснення засудженого про те, що не з`явився на планову реєстрацію через стан здоров`я, позицію захисника-адвоката, котрий просив відмовити у задоволенні подання, оскільки ОСОБА_5 є особою молодого віку, на даний час вже усвідомив значимість цього питання, дослідивши матеріали подання, суд прийшов до висновку, що у задоволенні цього подання слід відмовити з таких підстав:

Згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2024 року ОСОБА_5 засуджено із встановленням іспитового строку на один рік з покладенням на нього обов`язків; вирок після набрання законної сили був скерований на виконання до Самбірського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Як убачається із матеріалів подання ОСОБА_5 з моменту перебування на обліку в центрі пробації два рази притягався до адміністративної відповідальності та систематично не з`являвся для реєстрації; не зважаючи на проведену органом з питань пробації роботу, засуджений продемонстрував небажання стати на шлях виправлення та після винесення письмового попередження надалі ігнорував явку на планову реєстрацію. Однак у судовому засіданні як засуджений, так і захисник-адвокат стверджували, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та, враховуючи його молодий вік, вважали недоцільним направляти засудженого для відбування реального покарання.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України та відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Тому, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги пояснення захисника-адвоката у судовому засіданні про бажання засудженого виправитися, чи саме старання стати на шлях виправлення, не слід однозначно стверджувати, що засуджений навмисне не виконує покладені на нього обов`язки та не став на шлях виправлення, оскільки планові реєстрації в органі пробації на сьогодні не пропускає, притягнення особи до адміністративної відповідальності два рази на переконання суду є формальним і не скерованим на виховання правопорушника, на запобігання вчинення ним таких і аналогічних правопорушень, - є наслідком усталених складних відносин між самим засудженим та матір`ю. Одночасно ОСОБА_5 позитивно реагує на заходи індивідуально-профілактичної роботи, про що судом зроблено висновок під час розгляду подання, що до суду надійшло вперше; відтак особі слід надати шанс виправлення.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_5 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, суд вважає, що викладені у поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи немає даних, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останнього від відбування покарання є передчасним, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення подання із роз`ясненням особі наслідків.

Узагальнюючи наведене, суд приходить до переконання у недоцільності задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі стосовно ОСОБА_5 , оскільки слід надати йому можливість довести своє виправлення без ізоляції від суспільства; суд приходить до висновку, що в поданні необхідно відмовити і засудженого не слід направляти для відбування призначеного покарання, встановленого за вироком суду, бо в судовому засіданні установлено бажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання фахівця Самбірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за вироком суду засудженого ОСОБА_5 , який був засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2024 року за ст. 126-1, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік із покладенням визначених обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення.

Суддя