ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3477/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, громадянина України, який має середню освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працюючий, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2024 слідча СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання слідча зазначила, що в провадженні СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0004873, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та місце ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розробили спільний план по проникненню до чужого автомобіля та вчиненню крадіжки чужого майна. З метою вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 заздалегідь розподілили злочинні ролі, підготували спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, а саме системи сканування автомобільних сигналізації - «кодграберів», за допомогою яких повинні були відкривати замки автомобілів.

В подальшому, 12.12.2024 приблизно о 18:30 год., ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину «Велмарт», який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Бориспільська 9, діючи обопільно та узгоджено, згідно розподілених ролей, побачили автомобіль марки «Ford Fiesta», білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та з метою власного збагачення, вирішили проникнути до вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебуває в постійному користуванні у її брата - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, за допомогою спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, ОСОБА_8 відімкнув автомобіль марки «Ford Fiesta», білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 відкрив багажне відділення автомобіля, звідки викрав наступні речі: 1) чорний рюкзак (матеріальної цінності не становить); 2) гаманець чорного кольору (матеріальної цінності не становить), у якому були грошові кошти 890 грн та 244 долари США, що станом на 12.12.2024 становить 10 150 грн 40 коп.; 3) банківську картку АТ КБ «Приватбанк» «Універсальна» № НОМЕР_2 ; 4) банківську картку АТ КБ «Приватбанк» «для виплат» № НОМЕР_3 ; 5) банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 шт.; 6) картка Arena; 7) картка киянина на ім`я ОСОБА_11 з номером № НОМЕР_5 ; 8) бездротові навушники чорного кольору Defunc True Music TWS Black (D4271M) вартістю 1 199 грн; 9) технічний паспорт на ім`я ОСОБА_9 ; 10) технічний паспорт на ім`я ОСОБА_12 ; 11) посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 ; 12) пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 ; 13) талон порушень ПДД на ім`я ОСОБА_10 ; 14) свідоцтво про соціальне страхування на ім`я ОСОБА_10 ; 15) медична довідка на ім`я ім`я ОСОБА_10 ; 16) ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_10 ; 17) контейнери з під їжі 2 шт. (матеріальної цінності не становлять); 18) фрукти (яблука, груші та мандарини), матеріальної цінності не становлять; 19) зарядка для телефону (матеріальної цінності не становить).

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріального збитку потерпілому ОСОБА_10 на суму 12 239 грн 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникнення у сховище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що на переконання слідчого та прокурора, мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При визначенні розміру застави прокурор покладався на розсуд суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засідання заперечувала щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказала, що прокурором не доведено наявність ризиків, просила врахувати, що підозрюваний має певні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, неофіційне працевлаштування, а тому просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та повідомив, що немає наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом допиту потерпілого, а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бровари, громадянин України, який має середню освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2019 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення. На підставі ч.4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання, приєднано невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2013, і остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та у виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 грн.

12.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

13.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, у нього відсутні сталі соціальні зв`язки, не має постійного джерела доходу.

Вищевказані дані про особу підозрюваного вказують на існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, то такі твердження слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні не підтверджено будь-якими фактами або ж обставинами, а тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове тримання підозрюваного під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки інші запобіжні заходи, з урахуванням особи підозрюваного, будуть не дієвими для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Також, положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення, суд вважає, що застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Така сума (застави) визначена з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 та його майнового стану.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.02.2025 включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 год. 30 хв. 12.12.2024.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 на строк до 09.02.2025 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1