20.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/660/18
1-кп/205/160/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ліпецька Російська Федерація, громадянина України, пенсіонер, маючий вищу освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимості немає,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2012 року відповідно до наказу голови правління - генерального директора ПАТ «Дніпроважмаш» № 516-К ОСОБА_3 прийнятий на посаду начальника ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 7 ПАТ «Дніпроважмаш». В обов`язки ОСОБА_3 , відповідно до п.п. 5.5.2, п.5.8.7, 5.9.1, 5.9.3.,7.1, 7.7. «Посадової інструкції № 7-1 начальника ливарно-механічного виробництва тюбінгів», затвердженої 23.04.2012 року генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш», входило:

п. 5.5.2 «Контролювати справний стан і безпечну експлуатацію обладнання, механізмів, комунікацій, огороджуючи пристроїв і захисних засобів, транспортних засобів, вантажопідьємних машин і механізмів, санітарно- техничних обладнань, а також виробничих та допоміжних приміщень, будівель та споруд, закріплених за виробництвом»;

п. 5.8.7 «Контролювати і приймати міри в межах своїх обов`язків для виконання посадових (робочих) обов`язків працівниками підпорядкованого підрозділу»;

п. 5.9.1 «Організовувати роботу по створенню в підпорядкованому підрозділі безпечних і нешкідливих умов праці у відповідності з законодавчими актами по охороні праці....»;

п.5.9.3 «Контролювати стан охорони праці в підрозділі...»;

п. 7.1 «Відповідальність. Начальник виробництва несе відповідальність за: неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, а також за невиконання своїх функціональних прав, передбачених даною посадовою інструкцією - в межах, визначених діючим законодавством України «Про Працю»;

п. 7.7 «Невиконання правил охорони праці - в межах, визначених діючим законодавством України.

Згідно п.9.26, п.9.26.2, п.9.26.4., п.9.26.8. «Положення о системі управління Охорони праці ПАТ «Дніпроважмаш»:

п.9.26 «Начальник цеху виробничого відділу:

п.9.26.2 Організовує, забезпечує безпечне ведення технологічного процесу, експлуатацію обладнання, стійною безпечною роботою, потенційно небезпечних об`єктів, безпечне проведення газонебезпечних, вогняних та інших робіт підвищеної небезпеки;

п.9.26.4 Організовує роботу по проведенню діючих виробничих процесів, обладнання, установок, робочих місць, у відповідність із встановленими нормами, правилами і санітарними нормами... Забезпечує їх виконання;

п. 9.26.8 Бере участь у комплексних та цільових обстеженнях стану охорони праці в цеху ...

Також начальник ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 7 ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_3 повинен був у свої діяльності дотримуватись, вимог статті 14 «Закону України про охорону праці» - «Обов`язки працівника щодо додержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці. Працівник зобов`язаний :

-дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства: знати і виконувати вимоги нормативно - правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно п.46 НПАОП 28.0-1.02-83 «Правил техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів»: «радіально-свердлильний верстат № 1-6 інв.№422402, на якому орган управління розташований на висоті недопустимій для управління з підлоги, повинен бути обладнаний постійними мостками або іншими пристроями для зручного і безпечного підходу до органів управління і спостереження за зоною обробки. Ці пристрої повинні мати неслизькі настили із суцільною зашивкою по краям висотою не менше 100 мм і перилами не менше 800 мм».

Начальник ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 7 ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_3 не дотримувався в повному обсязі вимог вище перелічених посадових інструкції, законів, положень, що потягло за собою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого за наступних обставин:

10 грудня 2012 року о 18 годині 37 хвилин свердлувальник ОСОБА_5 прибув в ливарно-механічне виробництво тюбінгів № 07 за адресою м. Дніпро вул. Сухий Острів, 3 на зміну, яка розпочинається о 19 годині і, переодягнувшись у спецодяг в роздягальні, попрямував на дільницю механічної обробки до свого робочого місця.

О 19 годині 00 хвилин майстер дільниці ОСОБА_7 видав ОСОБА_5 змінно-добове завдання на виконання зенківки 4-х отворів на тюбінгах, згідно креслення, на радіально-свердильному верстаті № 4-7 інв. № 422406, тобто на виконання робіт з підвищеною небезпекою. Приблизно о 23 годині 30 хвилин, у зв`язку з несправністю верстата № 4-7, майстер ОСОБА_7 переставив ОСОБА_5 до свердлувальника ОСОБА_8 на радіально- свердлильний верстат № 1-6 інв. № 422402 для виконання такої ж операції. Під час виконання зенківки отворів тюбінгів, встановлених вертикально в технологічний приямок, ОСОБА_5 стояв на металевій підставці, так як інакше дотягнутися до рукояток управління він не міг. Приблизно о 00 годині 30 хвилин 11 грудня 2012 року ОСОБА_5 під час виконання зенківки отворів дванадцятого тюбінгу, раптово відчув різку біль у правому плечі, внаслідок чого ОСОБА_5 похитнувся, зіскочив з підставки, не втримався на ногах і впав, вдарившись головою і правим плечем об двері електрошафи. В результаті чого ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови. Закрита хребтово-спинно-мозкова травма, підвивих 2-го шийного хребця ліворуч. Виявлені у ОСОБА_5 ушкодження у вигляді закритої хребтово-спинно-мозкової травми, підвивиху 2-го шийного хребця ліворуч загрозливих для життя явищ на момент спричинення не мало місце, тому відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби. Виявлені у нього ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови - за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я , тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21) день

Таким чином, при виконанні ОСОБА_5 робіт з підвищеною небезпекою, ОСОБА_3 не забезпечив контроль по створенню в підлеглому підрозділі безпечних умов праці, не проконтролював справний стан та безпечну експлуатацію обладнання, механізмів, огороджуючи пристрої, не проконтролював стан охорони праці на робочих містах.

Відступи від вимог законодавчих та нормативних актів з питань охорони праці на підприємстві ПАТ «Дніпроважмаш» - начальником ливарно - механічного виробництва тюбінгів ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, що стався 11.12.2012 року з потерпілим свердлувальником ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України, тобто у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав та надав наступні покази. Так, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно станом на грудень 2012 року займав посаду начальника ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 7 ПАТ «Дніпроважмаш», мав стаж робити понад 37 років. З посадовими обов`язками був ознайомлений, він здійснював контроль за ходом виробництва, перевіряв техніку безпеки, в роботі користувався інструкціями по техніці безпеки та правилами. Пояснив, що йому не були відомі вимоги до мостків, які вказані в правилах. Пояснив, що працівник ОСОБА_5 був прийнятий на роботу у січні 2012 року та до нещасного випадку попрацював приблизно 8 місяців. Йому відомо, що ОСОБА_5 раніше отримав побутову травму плеча, часто перебував на лікарняних. Оскільки ОСОБА_5 на протязі червня 2012 року постійно був на лікарняному, то він, тобто ОСОБА_3 , отримав розпорядження від директора по технічній безпеці про відсторонення працівника ОСОБА_5 , що він і зробив своїм розпорядженням. ОСОБА_5 мав пройти позапланове медичне обстеження по графіку. Про нещасний випадок, який стався 11.12.2012 року з ОСОБА_5 , йому стало відомо від медичних робітників зранку о 7.00 год., оскільки під час надзвичайної події він знаходився дома. Коли стало відомо про те, що стався нещасний випадок з працівником ОСОБА_5 , було відібрано пояснення від свідків, перевірено верстат, за яким працював ОСОБА_5 та виявилось, що верстат був в робочому стані. Обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що доводи ОСОБА_5 про те, що при виконанні ним завдання лопнув ричав є неправдивими, оскільки відсутній аварійний акт, а травми, які начебто отримав ОСОБА_5 при падінні, є надуманими, вважає, що ОСОБА_5 симулює, обманює, оскільки таке падіння, про яке каже ОСОБА_5 не є природнім. Зазначив, що після нещасного випадку працівнику ОСОБА_5 була надана перша медична допомога фельдшером медичного пункту підприємства, після чого постраждалого доставили до лікарні №2, потім до лікарні №16, повернувшись на підприємство, ОСОБА_5 був звільнений від виконуваної роботи до кінця зміни та самовільно покинув підприємство, після чого ОСОБА_5 звернувся за медичною допомогою у лікарню за місцем свого проживання у м.Кривий Ріг, де перебував на стаціонарному лікуванні. Зазначив, що йому відомо, коли в певний день приїжджала комісія з ВАТ «Дніпроважмаш» до вказаної лікарні з метою отримати пояснення від ОСОБА_5 , то останнього в палаті не виявили, а тому у нього є сумніви в тому, що він дійсно отримав травми та перебував на лікуванні. Вважає, що при виконанні таких робіт, які виконував ОСОБА_5 підставки не потрібні, всі працівники працюють з пола, такі підставки можуть використовуватися для того, щоб не робити додаткових рухів. Стверджує, що ОСОБА_5 був допущений до роботи 10.12.2012 року майстром ОСОБА_7 , а не ним, навпаки, він його відсторонив від роботи. Вважає, що ОСОБА_5 виконував роботу, яка не пов`язана з підвищеною небезпекою на виробництві. Також обвинувачений пояснив, що тричі змінювався акт про нещасний випадок, оскільки ОСОБА_5 постійно скаржився, був не згоден з першими двома актами про нещасний випадок. Обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що останній акт про нещасний випадок складений комісією є не вірним, він з ним не згоден, що до цього акту долучена особа думка члена комісії, з якою він згоден, а тому вважає, що вина його не доведена, у зв`язку з чим він має бути повністю виправданий у пред`явленому обвинуваченні.

Попри невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 .

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що у 2012 році він працював свердлувальником 3 розряду дільниці механічної обробки ливарно-механічного виробництва №07 ПАТ «Дніпроважмаш», та 10 грудня 2012 року прийшов на свою нічну зміну, оскільки його допустили до роботи. Майстер дільниці ОСОБА_7 видав йому наряд на виконання зенківки 4-х отворів на тюбінгах згідно креслення та поставив спочатку на один верстат, а оскільки верстат погано працював, то той же майстер переставив його на інший верстат, а саме, №106 інв.422402, за яким працював свердлувальник ОСОБА_8 . Пояснив, що оскільки він невисоко зросту, а орган управління розташований на висоті, тюбінг стоїть у приямку, а це дуже високо, то для зручності майстер зобов`язує ставити тюбінги, такі підставки під ноги, бо дерев`яних настилів в цеху немає. В ту зміну свердлувальник ОСОБА_8 тюбінг лежачі, щоб було вище. В процесі роботи, стоячі на підставці, він виконував зинкування в ручну, бо немає автоматичної подачі реверсу, та приклавши зусилля відчув різкий, жгучий біль у правому плечовому суглобі, оскільки зламався ричав подачі, від чого не втримався на ногах, втратив рівновагу, та його відкинуло, він впав та вдарився об металеву електрошафу, яка знаходилась на відстані приблизно 3 м. від верстата, вдарившись, при цьому, головою, правим плечем. При його падінні відбувся гучний гуркіт, оскільки він сильно вдарився, після чого почув біль в правому плечі, при падінні вдарився головою та на короткий час втратив свідомість. Після, до нього підійшли інші працівники, підняли та провели його до медичного пункту, де фельдшер зробила йому знеболюючий укол, а потім повезли його до лікарні №2, де оглянув його черговий лікар, після відвезли його до лікарні № 16, після чого він повернувся на підприємство та пішов знов до медичного пункту. В подальшому, він звернувся до лікарні за місцем свого проживання у м.Кривий Ріг, де перебував на стаціонарному лікуванні через отриманні травми під час нещасного випадку на виробництві. Вважає, що з вини роботодавця та посадових осіб, які не забезпечили належні безпечні умови праці з ним стався нещасний випадок на виробництві, яким заподіяна шкода його здоров`ю, а тому він подав цивільний позов до ВАТ «Дніпроважмаш», ОСОБА_3 та до особи, яка звільнена від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.271 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (далі по тексту особа, яка звільнена від кримінальної відповідальності) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку, який просив задовольнити в повному обсязі.

Окрім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується безпосередньо дослідженими по справі письмовими доказами, а саме:

-заявою про скоєння злочину від ОСОБА_5 від 24.06.2014 року, зареєстрована 27.06.2014 року Прокуратурою м. Дніпропетровська, в якій він вказує, що ним 11.12.2012 року було отримано виробничу травму на виробництві, тому просить притягнути посадових осіб ПАТ «Дніпроважмаш» до кримінальної відповідальності за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві;

-копіями матеріалів спеціального розслідування, які належним чином завірені, серед яких:

-наказом №36-Р від 26 березня 2013 року про призначення комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком з робітником ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_5 , згідно якого голові комісії наказано, зокрема, провести спеціальне розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком згідно з «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, в період з 26.03.2013 по 08.04.2013 р.;

-наказом №49-Р від 08 квітня 2013 року про продовження строку спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком з робітником ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_5 , згідно якого продовжено термін спеціального розслідування нещасного випадку з тяжким наслідком до отримання висновку від ОКЗ «Бюро СМЕ»;

-актом форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11 грудня 2012 року о 00 год.30 хвилин на ПАТ «Дніпроважмаш», складений 26 червня 2013 року комісією, утвореною наказом від 26 березня 2013 року № 36-Р, територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області, на підставі скарги від свердлувальника ливарно-механічного виробництва тюбінгів №07 ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_5 , з окремою думкою члена комісії. В акті викладено характеристику об`єкта, дільниці та місця, де стався нещасний випадок, обставини, за яких стався нещасний випадок, причини, висновки. Згідно акту, нещасний випадок стався на дільниці механічної обробки, ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 07, на якій встановлено: свердлильно-цековочні, свердлильні, радіально-фрезерні, паралельно-фрезерні, радіально-свердлильні верстати та інше технологічне обладнання. Радіально-свердлильний верстат № 1-6 інв. № 422402 знаходиться в першому ряду, другий від вхідних воріт зі сторони складу готової продукції. Верстат радіально-свердлильний 2М57 призначений для свердління, розсвердлювання, зенкування, розгортання, нарізання різьби. Робоче місце та верстат № 1-6 інв. № 422402 не відповідають вимогам нормативно- правових актів з охорони праці. Підлога в районі верстата не рівна, з обширними вибоїнами глибиною до 100 мм, забруднена мастильними матеріалами. Дерев`яних решітчастих настилів біля верстата немає. Освітлення робочого місця свердлувальника недостатнє, місцеве освітлення зони обробки деталей на верстаті відсутнє. Корпус верстата - не заземлений. Технічна причина, за якою стався нещасний випадок: конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва, порушено п. 46 «Правил техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів» НПАОП 28.0-1.02-83. Організаційна причина: невиконання посадових обов`язків. Порушено п. 5.5.2. та п. 5.9.1. «Посадової інструкції № 7-1 начальника ливарно-механічного виробництва тюбінгів», затвердженої Головою Правління - Генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш» від 23.04.2012р. та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». Згідно висновків комісії встановлено, що відповідно до п.15 «Порядку» нещасний випадок, який стався із свердлувальником ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_5 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та складається акт за формою Н-1. Так, комісія прийшла до висновку про скасування висновків попередньої комісії, акти за формою Н-5 та Н-1 від 13 лютого 2013 року вважати недійсними. Розглянувши матеріали попереднього розслідування, пояснення та протоколи додаткового опитування свідків, комісія прийшла до висновку, що відповідно до п.15 «Порядку» нещасний випадок, який стався із свердлувальником ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_5 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та складається акт за формою Н-1. Вказані відомості про осіб, дії або бездіяльність яких призвела до настання нещасного випадку: ОСОБА_3 - начальник ливарно-механічного виробництва тюбінгів ПАТ «Дніпроважмаш», порушив п. 46 «Правил техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів» НПАОП 28.0-1.02-83, а саме: допустив експлуатацію верстата який - "не обладнано радіально-свердлильний верстат №1-6 інв. № 422402, на якому органи управління розташовані на висоті недоступній для управління з підлоги, постійними мостками або іншими пристроями для зручного і безпечного підходу до органів, управління і спостереження за зоною обробки. Ці пристрої повинні мати неслизькі настили із суцільною зашивкою по краям висотою не менше : 100 мм і перилами не менше 800 мм"; а також п. 5.5.2. та п.5.9.1. «Посадової інструкції № 7-1 начальника ливарно-механічного виробництва тюбінгів», затвердженої Головою Правління - Генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш» від 23.04.2012р. та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», а саме: - "контролює справний стан і безпечну експлуатацію обладнання, механізмів, комунікацій, огороджуючих пристосувань, транспортних засобів, вантажнопідіймальних машин і механізмів... закріплених за виробництвом", - «організовує роботу по створенню в підлеглому підрозділі безпечних і нешкідливих умов праці у відповідності із законодавчими актами з охорони праці ..., Положенням про систему управління охороною праці та ін. ", а також у висновку зазначені інші особи: старший майстер дільниці механообробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів та майстер дільниці механообробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів;

-Актом №6 форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затверджений В.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області 05.07.2013 року, згідно якого нещасний випадок з ОСОБА_5 стався 11.12.2012 року о 00 год.30 хв. на дільниці механічної обробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів №07 ПАТ «Дніпроважмаш», викладено обставини, за яких стався нещасний випадок, де, зокрема зазначено, що вид події: падіння потерпілого під час пересування, а причинами нещасного випадку є технічна: конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва, та організаційна: невиконання посадових обов`язків, та вказані особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, зокрема, ОСОБА_3 начальник ливарно-механічного виробництва тюбінгів; інші особи: старший майстер дільниці механообробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів, майстер дільниці механообробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.272 КК України підтверджується іншими доказами, які містяться в копіях матеріалів спеціального розслідування, які належним чином посвідчені, а саме:

-протоколом огляду місця де стався нещасний випадок 11.12.2012 року на ПАТ «Дніпроважмаш» з свердлувальником ливарно-механічного виробництва тюбінгів №07 ОСОБА_5 , з Ескізом, де намальовано місце де стався нещасний випадок до події та малюнок після події, та фототаблицею, який складений 28.03.2013 року комісією, згідно якого нещасний випадок стався на дільниці механічної обробки, ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 07, на якій встановлено: свердлильно-цековочні, свердлильні, радіально-фрезерні, паралельно-фрезерні, радіально-свердлильні верстати та інше технологічне обладнання. Радіально-свердлильний верстат 2М57 № 1-6 інв. № 422402, знаходиться в першому ряду, другий від вхідних воріт зі сторони складу готової продукції. Верстат радіально-свердлильний 2М57 призначений для свердління, розсвердлювання, зенкування, розгортання, нарізання різьби. На фундаментній плиті верстата облаштовано технологічний приямок розмірами: довжина - 2000 мм; ширина - 700 мм; глибина - 700 мм., для вертикальної установки тюбінгів. Після установки тюбінгу залишається не перекритою частина приямку, з отвором приблизно 700 х 500 мм. Біля технологічного приямку знаходиться металева підставка розмірами 1200 х 500. На відстані 2500 мм від зони обробки деталей знаходиться металева електрошафа висотою 1700 мм шириною - 1200 мм. Підлога в районі верстата нерівна, з обширними вибоїнами глибиною до 100 мм, забруднена мастильними матеріалами. Дерев`яних решітчастих настилів біля верстата немає. Освітлення робочого місця свердлувальника недостатнє, місцеве освітлення зони обробки деталей на верстаті відсутнє: Корпус верстата не заземлений. Переміщення та встановлення деталей на верстат виконується за допомогою кран-балок. Біля верстату 2М57, зі сторони фрезерного верстата знаходяться тюбінги підготовлені до зенкування, зі сторони складу готової продукції тюбінги, які пройшли відповідну обробку і металеві листи невідомого призначення товщиною до 25 мм.;

-протоколами №17 від 15.02.2012, №358/2 від 17.05.2012 засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці, згідно яких вбачається, що свердлувальник 3 розряду ОСОБА_5 проходив перевірку знань;

-журналом реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, з яких вбачається, що свердлувальник 3 розряду ОСОБА_5 27.01.2012 року проходив вступний інструктаж;

-журналами реєстрації інструктажів з питань охорони праці, з якого вбачається, що свердлувальник ОСОБА_5 01.02.2012 року, 14.10.2012 року проходив первинний, повторний інструктаж;

-копією посадової інструкції №7-1 начальника виробництва ливарно-механічного виробництва тюбінгів, затвердженої 23.04.2012 р. головою правління генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_3 під особистий підпис ознайомлений 21.02.2012 року;

-актом перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 04.04.2013 року № 06/07-08, а саме, дільниці механічної обробки, ливарно-механічного виробництва тюбінгів №7, в частині перевірки місця нещасного випадку та устаткування, при виконанні робіт на якому стався нещасний випадок зі свердлувальником ОСОБА_5 . Згідно акту виявлені порушення: при огляді місця нещасного випадку комісією по спецрозслідуванню нещасного випадку встановлено, що свердлувальник ОСОБА_5 виконував роботи стоячи на випадковій металевій підставці. Не обладнано радіально-свердлильний верстат №1-6 інв.422402, на якому органи управління розташовані на висоті недоступній для управління з підлоги, постійними мостками або іншими пристроями для зручного і безпечного підходу до органів управління і спостереження за зоною обробки. Ці пристрої повинні мати неслизькі настили із суцільною зашивкою по краям висотою не менше 100 мм і перилами не менше 800 мм. Немає дерев`яного гратчастого настилу з відстанню між планками не більше 30 мм, на якому повинен стояти верстатник при виконанні робіт на радіально-свердлильному верстаті № 1-6 інв.422402, не заземлені металеві конструктивні частини, не має стаціонарного пристрою місцевого освітлення радіально-свердлильного верстата №6 інв.422402, у зв`язку з чим попереджено про необхідність негайного зупинення робіт на вказаному радіально-свердлильному верстаті;

-приписом ТУ Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області від 08.04.2013 року № 06/07-08 генеральному директору ПАТ «Дніпроважмаш» про вимогу усунути порушення, які були виявлені комісією по спец розслідуванню після нещасного випадку з свердлувальником ОСОБА_5 ;

-розпорядженням ТУ Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області від 08.04.2013 року № 06/07-08 щодо заборони експлуатації радіально-свердлильного верстата №6 інв.422402 дільниці механічної обробки, ливарно-механічного виробництва тюбінгів №7;

-розпорядженням № 749 від 01.02.2012 року по виробництву № 27 за підписом начальника ліварно-миханічного виробництва № 27 ОСОБА_3 , яким закріплено на час стажування та навчання на робочому місці нового робітника ОСОБА_5 за опитним робітником;

-розпорядженням № 789 від 15.02.2012 року по виробництву №07 за підписом начальника ліварно-миханічного виробництва № 27 ОСОБА_3 , про допуск ОСОБА_5 до самостійної роботи як такого, що пройшов стажування, навчання та перевірку знань по охороні праці свердлувальником 3 розряду;

-наказом ПАТ «Дніпроважмаш» від 31.01.2012 року № 272к про прийняття на роботу ОСОБА_5 з 01.02.2012 року з іспитовим строком один місяць на посаду свердлувальника 3 розряду дільниці механічної обробки ливарно - механічного виробництва (№27);

-зміно-добовим завданням по виробництву №27 на 10.12.2012 за підписом майстра ОСОБА_7 , згідно якого вбачається, що свердлувальник ОСОБА_5 отримав завдання на зміну з 19.00 год. 10.12.2012 року до 07.00 год. 11.12.2012 року;

-Положенням про систему управління охорони праці ПАТ «Дніпроважмаш», затвердженого головою правління генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш» 29.03.2012 року;

-наказом ПАТ «Дніпроважмаш» від 21.02.2012 року № 516к про переведення ОСОБА_3 начальника ливарно-механічного виробництва (27) начальником ливарно-механічного виробництва тюбінгів (7);

-наказом ПАТ «Дніпроважмаш» від 27.03.20212 №929к про переведення з 01.03.2012 року ОСОБА_5 свердлувальника 3 розряду дільниці механічної обробки ливарно-механічного виробництва (27), свердлувальником 3 розряду дільниці механічної обробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів (7);

-висновком судового медичної експертизи №1772 від 28.08.2015 року, згідно висновків якої у ОСОБА_5 , виявлені тілесні ушкодження локалізація яких була наступною: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови. Закрита хребтово-спинно мозкова травма, підвивих 2-го шийного хребця ліворуч. Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про що ушкодження у нього виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів), можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такі-ж властивості. Характер виявлених ушкоджень в наданих медичних документах на ім`я потерпілого, свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 11.12.2012 pоку. Виявлене у нього ушкодження у вигляді закритої хребтово- спинно-мозкової травми, підвивиху 2-го шийного хребця ліворуч загрозливих для житія явищ на момент спричинення не мало місце,» тому відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби. П..2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкодь затверджених наказом №6. МОЗ України від 17.01.1995р. Виявлене у нього ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови - за характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день), - П.2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяж тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995р. Встановлений діагноз: «Травматичний артрит правого плечового суглобу з розривом вращательной манжети суглоба» - не підтверджується об`єктивними відомостями, тому при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховується. Підстава пункт № 4.6. правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України, від 17.01.1995р. Також відомо з амбулаторної карти потерпілого, що він до травми (06.09.2012р) знаходився на лікуванні з діагнозом: «Розтягнення зв`язок правого плечового суглоба, пошкодження подостного м`язу правого плеча»;

-висновком судової інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності №6148-15, судового експерта ОСОБА_10 , яка проводила дослідження по матеріалам кримінального провадження. Згідно якого роботи які виконував ОСОБА_5 , а саме, виконання зенківки 4-х отворів на тюбінгах, на радіально-свердлильному верстаті, відносяться до робіт з підвищеною небезпекою; виявлені відступи від вимог законодавчих та нормативних актів з питань охорони праці на підприємстві ПАТ «Дніпроважмаш» посадовими особами, зокрема начальником ливарно-механічного виробництва тюбінгів ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_3 , який не дотримувався в повному обсязі вимог: ст. 14. Закону України «Про охорону праці», п.46. НГІАОГІ 28.0-1.02-83 «Правил техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів», п.5.5.2.., п.5.8.7., п.5.9.1., п.5.9.3., п.6.9., п.7.1., п..7.7. Посадової інструкції №7-1 начальника виробництва, затвердженої головою правління генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_9 от 23.04.2012.; п.9.26.. п.9.26.2., п.9.26.4.. п.9.26.8... «Положення про систему управління охорони праці ПАТ «Днепроважмаш» в частині: не забезпечив контроль по створенню в підлеглому підрозділі безпечних умов праці; не проконтролював справний стан та безпечну експлуатацію обладнання, механізмів, огороджуючих пристроїв; не проконтролював стан охорони праці на робочих місцях. Вказані відступи від вимог законодавчих та нормативних актів з питань охорони праці на підприємстві ПАТ «Дніпроважмаш» посадовою особою начальником ливарно-механічного виробництва тюбінгів ПАТ «Дніпроважмаш» ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, що стався 11.12.2012 року з потерпілим свердлувальником ОСОБА_5 .

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, підтверджується показами свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він в 2012 році працював свердлувальником на ВАТ «Дніпроважмаш» та був разом в одній робочій зміні 10.12.2012 року з свердлувальником ОСОБА_5 , знаходився з ним в одному приміщенні. В ту зміну ОСОБА_5 , був допущений до роботи, отримав завдання від бригадира та працював на верстаті разом з свердлувальником ОСОБА_12 . Свідок пояснив, що він перебував від робочого місця ОСОБА_5 на відстані приблизно 5-6 метрів та у нічний час боковим зором раптово побачив як ОСОБА_5 спіткнувся та відступив назад з підставки та побіг в бік, вдарився правим плечем об електрошафу, після чого у ОСОБА_5 від удару звис шлем з голови. Після чого, до ОСОБА_5 , який перебував в свідомості, підбігли інші працівники, підняли та направили до медичного пункту. Потім, приблизно о 04.00 год. ранку 11.12.2012 року він бачив, що ОСОБА_5 повернувся до цеху, помився в бані, дочекався кінця зміни та пішов. Свідок пояснив, що верстат за яким працював ОСОБА_5 був в робочому стані, після цього інциденту він працював без зупинки, ричаг не був зламаний. ОСОБА_5 10.12.2012 року у зміну був одягнений у шлем та бушлат, самостійно підлаштовував під свій зріст підставку, яку підставляють працівники через невеликий зріст. Свідок зазначив, що він також в роботі використовував такі підставки, які обшиті металом, мають металеву та шорсткішу поверхню, висотою приблизно 500-600 мм, поручні на таких підставках відсутні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що в 2012 році він працював свердлувальником на ПАТ «Дніпроважмаш» та перед Новим Роком в 2012 році він був в одній зміні з свердлувальником ОСОБА_5 . Отримавши завдання, працював спочатку на верстаті №7, потім його перевели на верстат №6 за яким він, за вказівкою бригадира, працював разом з ОСОБА_5 та допомагав йому. Свідок пояснив, що при роботі на верстаті вони використовують браковані тюбінги, які без поручнів, такі підставки мають перепади, нерівну поверхню. В цю зміну вони поставили такий тюбінг до верстата та працювали. Свідок пояснив, що коли він поруч присів попалити, то ОСОБА_5 залишився один на робочому місці та раптово побачив як ОСОБА_5 зіскочив з тюбінга та впав, при цьому, вдарився об електрошафу плечем, після чого почав сповзати. Пояснив, що ОСОБА_5 в ту зміну був в шлемі та бушлаті. Далі зазначив, що після падіння ОСОБА_5 , він відразу підбіг до потерпілого, який був в свідомості, після, підняли його та відвели до медичного пункту, а він повернувся до праці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він станом на час розгляду нещасного випадку зі свердлувальником ОСОБА_5 займав посаду заступника начальника Державної інспекції нагляду у металургії та машинобудуванні та був головою комісії із спеціального розслідування нещасного випадку. Підтвердив, що верстат, на якому працював ОСОБА_5 дійсно не відповідав технічним вимогам, оскільки згідно правил безпеки на роботі з таким верстатом мають бути огородження, яких не було, ОСОБА_5 не міг в силу свого зросту дотягнутися до ручки управління, тому для зручності мають використовуватися підставки, які відповідають вимогам нормативно-правових актів. Зазначив, що на таких підприємствах в цехах діє вертикаль контролю, тобто за дотриманням техніки безпеки відповідно до своїх інструкцій зобов`язанні слідкувати майстер, старший майстер та начальник цеху, а тому начальник цеху зобовязаний знати та контролювати роботу підлеглих.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 272 КК України кримінальна відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення настає у випадку порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Обстановка вчинення кримінального правопрушення полягає у тому, що діяння має місце щодо виконання робіт з підвищеною небезпекою. Місцем вчинення даного кримінального правопорушення є виробництво або будь-яке підприємство. Вид підприємства, форма власності та підпорядкованість, розміри, місце розташування та інші подібні ознаки не мають значення для його визнання місцем вчинення кримінального правопрушення, передбаченого ст. 272 КК. При цьому, підприємством чи виробництвом можна вважати вид виробничої установи, де зосереджене обладнання цього підприємства. Поняттями «підприємства», «виробництва» як місця вчинення злочину охоплюються як ті із них, що мають організаційну самостійність, так і окремі цехи, дільниці, а також ділянки місцевості, на яких знаходиться їх обладнання.

Суб`єкт цього кримінального правопрушення є спеціальний особа, яка зобов`язана дотримувати правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. Обов`язки з дотримання правил можуть покладатися на особу в зв`язку із займаною посадою чи виходячи з характеру виконуваної роботи. Такі обов`язки, зокрема можуть покладатися на особу згідно її посадової чи робочої інструкції

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» від 12 червня 2009 року (далі Постанова) роз`яснено, що при розгляді справ про порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою (стаття 272 КК) суди повинні керуватися Переліком робіт з підвищеною небезпекою, затвердженим наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15 (далі Перелік), і законодавчим або нормативно-правовим актом (галузевим або міжгалузевим), у якому встановлено правила безпеки під час проведення відповідних робіт, що входять до Переліку, враховуючи, що в цьому випадку має значення не галузь виробництва, а сам характер таких робіт.

Для кваліфікації діяння за ст. 272 КК України важливе значення має визначення змісту правил безпеки, які порушено.

Так, згідно п. 104 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого Державним комітетом України з нагляду за охороною праці 26.01.2005 року №15: монтаж, наладка, технічне обслуговування, експлуатація, ремонт і демонтаж вантажопідіймальних машин і механізмів, ліфтів,

конвеєрів, підвісного канатного гідравлічного транспорту, технологічного і верстатного обладнання, електроустановок та ліній електропередач, відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Матеріалами справи встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 , будучи свердлувальником, виконував зенківки 4-х отворів на тюбінгах, згідно креслення, на радіально-свердильному верстаті № 4-7 інв. № 422406, а тому потерпілий ОСОБА_5 виконував роботи з підвищеною небезпекою.

Згідно нормативного акту з охорони праці НПАОП 28.0-1.02-83 «Правил з техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів», які затверджені Постановою від 12.09.1991 року № 1545-ХІІ, та які діяли станом на дату нещасного випадку, в пункті 46 зазначено: "великогабаритне устаткування, на якому в окремих випадках органи керування розташовані на висоті, що не доступна для керування з підлоги, має бути забезпечено постійними сходами, галереями, містками та іншими пристроями для зручного та безпечного підходу до органів керування та нагляду за зоною обробки. Ці пристрої повинні мати неслизькі настили із суцільною зашивкою по краям висотою не менше 100 мм та поручнями заввишки не менше 800 мм ".

Згідно нормативного акту з охорони праці НПАОП 0.00-1.30-01 «Правил безпечної роботи з інструментом та пристроями», які затверджені наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 05.06.2001 року № 252, та які діяли станом на дату нещасного випадку, в пункті 4.1.31 абзац 2 зазначено: …верстатник повинен перебувати на дерев`яному гратчастому настилі з відстанню між планками не більше 30 мм..

Так, основним безпосереднім об`єктом кримінального правопрушення, передбаченого статтею 272 КК України, є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою, а додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи. Під безпекою виконання робіт з підвищеною небезпекою слід розуміти такий стан, коли не заподіюється і не може бути заподіяна шкода, зокрема, внаслідок експлуатації і ремонту певних об`єктів, обладнання, здійснення іншої виробничої діяльності, пов`язаної з підвищеним ризиком (високою ймовірністю завдання шкоди) як учасникам таких робіт, так і стороннім особам, правоохоронюваним інтересам. При цьому, має значення не галузь господарства, в якій проводяться певні роботи, а сам характер таких робіт та правил, які порушуються.

Об`єктивна сторона кримінального правопрушення характеризується: 1) діянням порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, 2) наслідками у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю (ч.1 ст. 272); 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками, який полягає у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, та наслідками, вказаними в ч. 1 або ч. 2 ст.272 КК.

Діяння являє собою порушення правил безпеки. Порушення може бути допущене шляхом вчинення дії, забороненої правилами або з порушенням цих правил (чи сукупності таких дій), або бездіяльності, що полягає у невчиненні дій, які суб`єкт кримінального правопрушення повинен був вчинити згідно із законодавством, трудовим договором, посадовою (робочою) інструкцією або в їх поєднанні. Для притягнення суб`єкта кримінального правопорушення до відповідальності за бездіяльність необхідно встановлювати не лише його обов`язок щодо дотримання певних правил безпеки, але й реальну можливість їх дотримання.

При цьому, враховуючи наведене, кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 272 КК України може підлягати особа, яка не тільки безпосередньо знаходиться на місці, де виконуються або повинні виконуватися роботи з підвищеною небезпекою, але й особа, на яку покладені обов`язки щодо дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою у випадку невиконання таких правил, що призвело до загибелі людей чи інших тяжких наслідків.

З досліджених судом доказів у кримінальному провадженні встановлено, що шкода здоров`ю потерпілому ОСОБА_5 заподіяна під час виконання ним зенківки отворів тюбінгів, встановлених вертикально в технологічний приямок, де ОСОБА_5 стояв на металевій підставці, так як інакше дотягнутися до рукояток управління він не міг, та раптово відчувши різку біль у правому плечі, ОСОБА_5 похитнувся, зіскочив з підставки, не втримався на ногах і впав, вдарившись головою і правим плечем об двері електрошафи, внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяна шкода його здоров`ю. В порушення вищезазначених нормативно-правових актів радіально-свердлильний верстат № 1-6 інв.422402 не був обладнаний постійними мостками або іншими пристроями для зручного і безпечного підходу до органів управління і спостереження за зоною обробки, а саме, ці пристрої повинні мати неслизькі настили із суцільною зашивкою по краям висотою не менше 100 мм і перилами не менше 800 мм. Немає дерев`яного гратчастого настилу з відстанню між планками не більше 30 мм, на якому повинен стояти верстатник при виконанні робіт на радіально-свердлильному верстаті.

В той же час, до обов`язків обвинуваченого ОСОБА_3 , як начальника ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 7 ПАТ «Дніпроважмаш», згідно вимог посадової інструкції № 7-1, затвердженої 23.04.2012 року генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш», входило:

п. 5.5.2 «Контролювати справний стан і безпечну експлуатацію обладнання, механізмів, комунікацій, огороджуючи пристроїв і захисних засобів, транспортних засобів, вантажопідьємних машин і механізмів, санітарно- техничних обладнань, а також виробничих та допоміжних приміщень, будівель та споруд, закріплених за виробництвом»;

п. 5.8.7 «Контролювати і приймати міри в межах своїх обов`язків для виконання посадових (робочих) обов`язків працівниками підпорядкованого підрозділу»;

п. 5.9.1 «Організовувати роботу по створенню в підпорядкованому підрозділі безпечних і нешкідливих умов праці у відповідності з законодавчими актами по охороні праці....»;

п.5.9.3 «Контролювати стан охорони праці в підрозділі...».

Згідно цієї ж інструкції начальник несе відповідальність:

п. 7.1 за: неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, а також за невиконання своїх функціональних прав, передбачених даною посадовою інструкцією - в межах, визначених діючим законодавством України «Про Працю»;

п. 7.7 «Невиконання правил охорони праці - в межах, визначених діючим законодавством України.

Згідно «Положення про систему управління охороною праці ПАТ «Дніпроважмаш», затвердженого головою правління генеральним директором ПАТ «Дніпроважмаш» 29.03.2012 року до обов`язків по охороні праці обвинуваченого ОСОБА_3 входило:

п.9.26.2 Організовує, забезпечує безпечне ведення технологічного процесу, експлуатацію обладнання, стійною безпечною роботою, потенційно небезпечних об`єктів, безпечне проведення газонебезпечних, вогняних та інших робіт підвищеної небезпеки;

п.9.26.4 Організовує роботу по проведенню діючих виробничих процесів, обладнання, установок, робочих місць, у відповідність із встановленими нормами, правилами і санітарними нормами... Забезпечує їх виконання;

п. 9.26.8 Бере участь у комплексних та цільових обстеженнях стану охорони праці в цеху ...

Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону праці» Працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Суд вважає за необхідне відмітити, що до подій з нещасним випадком, який стався 11.12.2012 року з ОСОБА_5 , на ливарно-механічному виробництві тюбінгів № 07 вже раніше виявлялися порушення на свердлильному верстаті №1-6.

Так, в матеріалах спеціального розслідування містяться припис № 46 від 30.08.2012 року служби охорони праці ПАТ «Дніпроважмаш» начальнику ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 07 ОСОБА_14 , зокрема, виявлені порушення на свердлильному верстаті №1-6; припис № 80 від 23.11.2012 року служби охорони праці ПАТ «Дніпроважмаш» начальнику ливарно-механічного виробництва тюбінгів № 07 ОСОБА_14 , зокрема, виявлені порушення на свердлильному верстаті №1-6, які згідно службових записок від 06.09.2012 року, від 10.09.2012 року, 26.11.2012 року були усунені.

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 не дотримувався вимог вище перелічених посадової інструкції, законів, нормативно-правових актів, положень, не виконував свої посадові обовязки в частині: не контролював работу підлеглого персоналу (майстра дільниці механообробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів ПАТ «Дніпроважмаш», старшого майстра дільниці механообробки ливарно-механічного виробництва тюбінгів ПАТ «Дніпроважмаш», не забезпечив належний контроль по створенню в підлеглому підрозділі безпечних умов праці, не проконтролював справний стан та безпечну експлуатацію обладнання, механізмів, огороджуючих пристроїв, не проконтролював стан охорони праці на робочих місцях, що потягло за собою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим такі дії обвинуваченого перебувають в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, що стався 11.12.2012 року з потерпілим ОСОБА_5

Європейський суд з прав людини у рішенні «Перес проти Франції» від 12.02.2004 вказав, що дія статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає і в тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.

Так, захисником обвинуваченого подано клопотання про визнання доказу недопустимим, а саме, просив визнати висновок судової інженерно-технічної експертизи від 09.06.2016 року № 6148/15 недопустимим, обгрунтовуючи тим, що вказаний висновок не відповідає вимогам ст.ст. 86, 101, 102 КПК України, оскільки судовим експертом у висновку не вказуються які конкретно документи нею були використані при дослідженні, також при допиті в судовому засіданні судовий експерт вказала, що вихідні дані вона брала з акту розслідування обставин нещасного випадку, тоді як таких актів, як стверджує захисник, було три. Згідно акту від 26.06.2013 року вказується, що ОСОБА_5 стояв на металевій підставці, що і зазначено в судовій інженерно-технічній експертизі, але ж в поясненнях самого ОСОБА_5 від 26.04.2013 року зазначено, що він стояв на тюбінгу. У вказаному висновку ці протиріччя судовим експертом не роз`яснюються, також і в судовому засіданні потерпілий та свідки пояснювали, що робота проводилась на тюбінгі. Таким чином, обставини події у висновку викладені невірно, а тому і відповіді експерта на друге та третє запитання у висновку є невірні. Також, не вказано у висновку, чому судовий експерт не взяла до уваги особисту думку члена комісії, у зв`язку з чим, захисник вважає, що експерт вивчала документи вибірково. Захисник зазначає, що при допиті судового експерта з`ясувалося, що вона брала до уваги тільки надані їй матеріали кримінального провадження, при цьому, не виїжджала на місце події, не оглядала приміщення, де стався нещасний випадок, технічну документацію на верстат не вивчала, пояснюючи це тим, що це не входить до її компетенції, разом з цим і будь-яких клопотань з метою усунення сумнівів щодо питань, які потрібно з`ясувати або якщо документів було недостатньо для надання об`єктивного висновку, судовий експерт не заявляла. Окрім цього, захисник зазначає, що судовий експерт не оцінила конкретну роботу, яку виконував ОСОБА_5 з технічної точки зору, не зрозуміла усі її особливості, не встановила наявність нормативно-технічних документів, що регламентують безпечний хід виконання таких робіт, замість цього судовий експерт обмежилась посиланням на п.104 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 року №15, проте, як зазначає захисник, цей пункт має досить загальний характер, а його тлумачення є питанням права. Захисник вважає, що судовим експертом не встановлена наявність чи відсутність спеціального акту щодо проведення судової інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності.

Дослідивши такі доводи сторони захисту, суд приходить до висновку, що вони не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Пунктом 1 частини 2 статті 87 КПК передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод отримання доказів внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Вищеназвані норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. В разі, якщо суд дійде висновку про необхідність визнати недопустимими докази, отримання яких потребує попереднього дозволу суду і такий дозвіл був отриманий, суд повинен зазначити, в чому саме полягають порушення при наданні судом відповідного дозволу і яких саме суттєвих умов вони стосуються.

Так, в судовому засіданні була допитана судовий експерт ОСОБА_10 , яка повністю підтвердила свій висновок № 6148-15 судової інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності та пояснила, що вона не виїжджала на місце події та не відтворювала обстановку, не допитувала свідків, оскільки проводила дослідження на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, дослідження проводила методом ситуаційного аналізу із застосуванням інженерно-логічного аналізу і оперативно-інформаційної моделі, розглядаємої виробничої ситуації, що їй для проведення такого дослідження було достатньо матеріалів, тому ніяких клопотань не подавала. Щодо обставин нещасного випадку експерт пояснила, що вона брала до уваги Акти спеціального розслідування нещасного випадку по формі Н-1 та по формі Н-5, вона співставляла обставини події, вивчала пояснення та робила висновки.

Суд вважає, що доводи захисника про те, що в справі було декілька Актів за формою Н-5 та Н-1 є неспроможними, оскільки матеріали кримінального провадження містять Акт за формою Н-5 від 26.06.2013 року та Акт за формою Н-1, затверджений 05.07.2013 року, та саме Актом за формою Н-5 від 26.06.2013 року, згідно висновків комісії висновки попередньої комісії скасовані та Акти за формою Н-5 та Н-1 від 13.02.2013 року є недійсними, а тому посилання захисником на попередні акти є безпідставні.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що судова інженерно-технічна експертиза з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності №6148-15 є належним та допустимим доказом, оскільки містить чіткі, повні відповіді на поставлені слідчим питання, попереджена про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, у висновку зазначено, які нормативні акти, методики та довідкова література використовувалась судовим експертом при дослідженні, а питання, поставлені захисником та на які не надала відповіді судовий експерт в судовому засіданні, не входили до її компетенції, що саме і пояснила судовий експерт, висновок експерта є обґрунтованим, містить докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, не суперечить іншим матеріалам справи та не викликає сумніви в його правильності, що повністю відповідає вимогам ст.ст.101-102 КПК України та Закону України "Про судову експертизу".

К доводам сторони захисту стосовно того, що не вірно кваліфіковані дії обвинуваченого, оскільки звичайна експлуатація верстатів не відноситься до робіт підвищеної небезпеки, у Переліку видів робіт підвищеної небезпеки, затвердженому Постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1107, робота на радіально-свердлильному верстаті відсутня, при експлуатації верстата 2М57 не потрібні спеціальні мостки, не є слушними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Окрім цього, сторона захисту стверджує, що висновок судово-медичної експертизи №1772 від 28.08.2015 року не узгоджується з обвинувальним актом, вказана експертиза проводилась лише в 2015 році, майже через три роки після події, вказаний висновок не містить категоричних тверджень, а лише припущення та якість дослідження викликає питання, оскільки експертом вказується дата нещасного випадку 10.12.2012 року, замість вірного 11.12.2012 року.

Дослідивши такі доводи сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

Так, судово-медичне дослідження проводилось за участю потерпілого, висновки, зроблені судовим експертом ОСОБА_15 з урахуванням даних медичних документів ОСОБА_5 , пояснень самого ОСОБА_5 , з висновку вбачається, що судовий експерт при проведенні дослідження вивчав медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 нейрохірургічного відділення 2-ї міської клінічної лікарні м.Кривого Рогу, медичну амбулаторну картку ОСОБА_5 , видану 7ю міською лікарнею м.Кривого Рогу, чітко та повно надав відповіді на поставлені слідчим запитання.

Що стосується зауважень захисника з приводу дати, яка зазначена у підсумках висновку, а саме, «..характер виявлених ушкоджень в наданих медичних документах на ім`я потерпілого, свідчить, що термін їх виконання може відповідати 10.12.2012 року, то суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце описка, оскільки у висновку судового експерта ОСОБА_15 по всьому тексту простежується дата нещасного випадку як 11.12.2012 року, зміст та результати висновку через таку описку не змінюється, обставини справи, які викладені у висновку стосуються отриманих тілесних ушкоджень працівником ОСОБА_5 під час виконання робіт на підприємстві. Наявність такої описки не може бути підставою для визнання даного висновку неналежним доказом, тому вказані доводи сторони захисту не можуть братись до уваги.

Судовий експерт ОСОБА_15 вказав у висновку виявлені у вході проведення судової експертизи факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому були поставленні питання, тому суд призходить до висновку, що судово-медична експертиза №1772 від 28.08.2015 року є належним та допустимим доказом.

Також, сторона захисту стверджує, що сторона обинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 посилається на нормативний акт з охорони праці НПАОП 28.0-1.02-83 «Правил з техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів», який, як стверджує захисник, відсутній у офіційних базах законодавства, а тому до законодавства не відноситься, у звязку з чим, суд не може посилатись на вказані Правила.

Такі доводи сторони захисту не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Наказом Державної служби України з питань праці №88 від 10.07.2017 року (який втратив чинність на підставі Наказу Державної служби України з питань праці №9 від 15.01.2018 р.) Про затвердження покажчика нормативно-правових актів з охорони праці, затверджений новий покажчик нормативно-правових актів з охорони праці станом на 10 липня 2017 року та цим же наказом у таблиці під назвою: НПАОП, що підлягають виключенню у п.86 саме зазначений НПАОП 28.0-1.02-83. Тобто, на день постановлення вироку статус НПАОП 28.0-1.02-83 «Правила з техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів», які діяли з 12.09.1991, втратив чинність. Вказана інформація є публічною.

Отже, станом на день вчинення кримінального правопорушення діяв нормативно правовой акт НПАОП 28.0-1.02-83 «Правила з техніки безпеки і виробничої санітарії при холодній обробці металів».

Доводи сторони захисту стовно того, що Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку по формі Н-5 має окрему думку члена комісії щодо причин настання нещасного випадку, а саме, головного інженера ОСОБА_16 , та суду необхідно взяти його до уваги не є слушними за наступних підстав.

Так, головний інженер ОСОБА_16 вважає, що причиною настання нещасного випадку є психофізіологічна (незадовільний стан здоровья, особиста необережність потерпілого), оскільки потерпілий був 07.08.2012 року відсторонений від виконання робіт і направлений для проходження позачергового медогляду в спеціальну медико-санітарну частину №6, проте ОСОБА_5 не з`явився, відмовився надавати амбулаторну картку експертам СМЕ, а також, що ОСОБА_5 допустив порушення вимог законодавства про охорону праці, а саме, ст.14 Закону України «Про охорону праці», де зазначено, що працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку в здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Так, матеріали спеціального розслідування дійсно містять припис Служби охорони праці ПАТ «Дніпроважмаш» №39 від 02.08.2012 року про необхідність звільнити ОСОБА_5 від виконання робі та направлення його на позачергове медичне обстеження; розпорядження по виробництву №07 від 03.08.2012 року за підписом начальника ЛМВ тюбінгів №07 ОСОБА_3 про відсторонення від виконання посадових обов`язків свердлувальника ОСОБА_5 с 07.08.2012 року та направлення його для проходження медичної комісії в лікарню №56. До роботи допустити ОСОБА_5 після надання до виробництва №07 медичного висновку про стан здоров`я; службову записку начальника ЛМП тюбінгів №07 ОСОБА_3 та акт за підписом трьох працівників підприємства про те, що ОСОБА_5 на медичну комісію не з`явився.

Між тим, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 , надавши медичні документи, був допущений до роботи 10.12.2012 року та отримав від майстра завдання на робочу зміну.

Тому, окрема думка члена комісії не спростовує обставини, встановлені в судовому засіданні, як само і неспростовує беззаперечні докази, дослідженні судом, в підтвердження самого факту нещасного випадку на підприємстві, внаслідок якого заподіяна шкода здоровью потерпілого, докази допуску до роботи ОСОБА_5 , технічні та організаційні причини нещасного випадку.

Доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_5 симулював нещасний випадок, 11.12.2012 року травми не отримав, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, а тому не заслуговують на увагу. А особисті думки свідків, які допитувались в судовому засіданні, стосовно факту можливої симуляції з боку ОСОБА_5 , є лише їх припущеннями.

Доводи обвинуваченого та захисника з приводу того, що в роботі з верстатом не передбачено будь-яких підставок та працівники працюють з пола, суперечать матеріалам справи та показанням свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він сам використовує підставки при роботі на верстаті для зручності.

Так само і свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що в роботі працівниками використовуються браковані тюбінги в якості підставок.

Доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_5 під час робочої зміні з 10.12.2012 по 11.12.2012 року використовував не металеву підставку, як вказано в обвинувальному акті, а тюбінг, у зв`язку з чим маються протиріччя у зібраних письмових доказах, не заслуговують на увагу, оскільки той факт, що ОСОБА_5 під час роботи за верстатом використовував металеву підставку підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження. Згідно показів свідків та самого потерпілого браковані тюбінги використовувалися як металеві приставки, тому, в даному випадку суд не вбачає будь-яких протиріч.

Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищезазначені докази відповідно до вимог статей 86, 87, 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані у порядку встановленому цим Кодексом.

А тому, з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, данні про особу обвинуваченого, який судимостей немає, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, є пенсіонером, за місцем мешкання характеризується позитивно, вину не визнав, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують його покарання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що необхідно призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу без призначення додаткового покарання. В той же час, оскільки кримінальне правопорушення вчинене 11.12.2012 року, то суд вважає за необхідно при призначенні покарання керуватися Кримінальним Кодексом України в редакції станом на день вчинення кримінального правопорушення, керуючись ст.5 КК України, тобто застосовуючи зворотню дію закону про кримінальну відповідальність, оскільки санкція ч.1 ст.271 КК України в редакції станом на день вчинення кримінального правопорушення поліпшує становище обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком, та з моменту скоєння такого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався.

В ході судового розгляду суд роз`яснював обвинуваченому ОСОБА_3 його право на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності, проте обвинувачений заперечував, наполягав на продовженні судового розгляду.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно звільнити від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Окрім цього, потерпілий ОСОБА_5 звернувся з цивільним позовом до ПАТ «Дніпроважмаш», ОСОБА_3 та ОСОБА_17 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопрушення, який в подальшому не уточнював. Згідно якого просив стягнути з ПАТ «Дніпроважмаш» на його користь 496400 грн., з ОСОБА_3 та ОСОБА_17 в солідарному порядку на його користь 248200 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що у зв`язку з тим, що 11 грудня 2012 р. на робочому місці з ним відбувся нещасний випадок, в результаті якого він отримав закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, лівобічний підвивих С2, струс спинного мозку, корінцевий синдром, забій м`яких тканин правого плеча. Згідно висновку МСЕК Серія АБ № 0005072 від 29.05.2013 р. позивачу вперше було встановлено 60 % втрати професійної працездатності, та було встановлено 3 групу інвалідності. З 29.05.2013 р. у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди. Оскільки позивач втратив своє здоров`я, та працездатність з вини підприємства, ОСОБА_3 та ОСОБА_17 , вважає що відповідачі по справі повиннні відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки вина їх полягає у порушенні діючого законодавства, не створенні безпечних умов праці, не виконанні передбачених законом і нормативними актами норм і прав охорони праці, гігієнічних регламентів і нормативів. Винність відповідачів підтверджується : актом № 6 від 05.07.2013 р. про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 та актом за формою Н-5 від 05.07.2013 р. При цьому, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. У зв`язку з професійним захворюванням змінився його спосіб та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Сильно погіршився стан його здоров`я до значного обмеження життєдіяльності, яке визначається частковою стійкою втратою до здатності самообслуговування, тобто потребуються додаткові зусилля для організації свого життя. Зараз позивач не може пересуватись самостійно без палиці, що притягує негативну увагу його родини, друзів, сусідів та оточуючих людей. В зв`язку з отриманням виробничої травми він має ускладнення: біль та відчуття оніміння верхніх та нижніх кінцівок, замерзання кистей, біль та обмеження рухів у шийному та поперековому відділах хребта, у плечових, колінних та ліктьових суглобах, пошкодження ходьби, головній біль, підвищення артеріального тиску, періодичний біль в області серця. У зв`язку з отриманою травмою, він практично позбавлений можливості виконувати фізичні навантаження. Періодичний біль у області серця, шиї, спини, хребта та суглобів додає позивачу загальну слабкість та страх смерті, що робить його частково не придатним та неспроможним до самообслуговування. Вимушене безсоння пригнічує позивача, не тільки фізично але також викликає, душевну безпорадність, не дає можливості відпочивати в нічний час не тільки позивачу, а й його родині. Отримання виробничої травми вимушує позивача відмовитись бути за кермом власного автомобіля, на якому він раніше любив кермувати. В наслідок травми у нього змінився характер, він став замкнутою, нетовариською людиною, а самотність, відчуженість також викликають додаткову душевну біль, моральні переживання і страждання, став агресивним і нервовим. Через наведені фактори, ОСОБА_5 не має можливості зберегти звичайні соціальні зв`язки з близькими людьми. Через трудове каліцтво позивач щорічно вимушений проходити амбулаторне та стаціонарне лікування у лікувально профілактичних закладах. Вищевказаний психотравмуючий фактор ґрунтується на незворотності ушкодження здоров`я та втрати працездатності, внаслідок чого позивач був вимушений залишити роботу, якій позивач віддав багато років. Моральну шкоду він оцінює у 744600 грн. та вважає, що 2/3 з цієї суми необхідно стягнути з ПАТ «Дніпроважмаш», тобто 496400 грн., а 1/3, тобто 248200 солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_17 .

Цивільний відповідач ПАТ «Дніпроважмаш» подав до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська відзив на позовну заяву та просив закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_5 , обґрунтовуючи тим, що цивільний позов ОСОБА_5 до ПАТ «Дніпроважмаш» про відшкодування моральної шкоди з приводу цього ж самого предмету та підстав розглянутий Тернівським районним судом м.Кривого Рогу від 09.01.2014 року та винесене рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог та стягнуто суму на його користь в розмірі 45000 грн, вказане рішення суду було змінено Апеляційним судом Дніпропетровської області та сума для відшкодування моральної шкоди визначена в 30000 грн., яка повністю виплачена ОСОБА_5 , що підтверджується документально.

До матеріалів кримінального провадження долучені рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.01.2014 року про часткове задоволення позову ОСОБА_5 до ПАТ «Дніпроважмаш» про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.02.2014 року, яким апеляційна скарга ПАТ «Дніпроважмаш» задоволена частково та сума моральної шкоди зменшена до 30000 грн.

Таким чином, спір з приводу відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Дніпроважмаш» про той самий предмет і з тих самих підстав, вже розглянуто судом, що унеможливлює повторний розгляд справи в спорі з того самого предмету і з тих самих підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, виходячи з характеру спірних правовідносин та обраного позивачем способу захисту, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження за цивільним позовом в частині позовних вимог до ПАТ «Дніпроважмаш.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Стосовно позовних вимог цивільного позивача ОСОБА_5 до цивільного відповідача ОСОБА_17 про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м.Дніропетровська від 12.08.2022 року ОСОБА_17 звільнений від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.271 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України закрито. Цивільний позов ОСОБА_5 в частині позовних вимог до ОСОБА_17 про відшкодування шкоди залишений без розгляду.

Стосовно позовних вимог цивільного позивача ОСОБА_5 до цивільного відповідача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Проаналізував доводи ОСОБА_5 , суд вважає повністю доказаними наявність у нього на протязі тривалого часу моральних страждань і вважає за необхідне відшкодувати моральну шкоду.

Однак, до суми 248200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди суд ставиться критично.

Тому, враховуючи всі обставини справи, характер і обсяг фізичних і душевних страждань позивача, спричинених внаслідок вчинення кримінального правопрушення, що зумовило зміну усталеного способу його життя, встановлення третьої групи інвалідності, а також характер захворювання, пов`язаних з причиненням профзахворюванням, тривалість і тяжкість моральних страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 40000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

З цих підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Під часдосудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову інженерно-технічну експертизу № 6148-15 від 09.06.2016 року, витрати на яку складають 8808 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста) гривень.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи № 6148-15 від 09.06.2016 року в розмірі 8808 грн. (вісім тисяч вісімсот вісім) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування морально шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 40000 грн. (сорок тисяч) грн., в задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_5 в частині вимог до ПАТ «Дніпроважмаш» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення - закрити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1