УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с. Вербове Пологівського р-ну Запорізької обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера за віком, має 3 групу інвалідності, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На даний час слідчим відділом ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.04.2025 за №0000309за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині).

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.04.2025 приблизно о 00:03 ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні будівлі охорони ринку ТОВ «МИР», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Хортицьке Шосе/Маршала Судця, буд.24/2, діючи умисно, через ревнощі, з метою заподіяння смерті наніс ОСОБА_7 приблизно чотири удари сокирою по голові, чим спричинив останньому струс головного мозку, імпресійний перелом зовнішньої стінки лобної пазухи, перелом кісток носу, множинні рани голови та спинки носу, від яких ОСОБА_7 втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для заподіяння ОСОБА_7 смерті, вважаючи, що він довів свій злочинний умисел до кінця, покинув місце вчинення злочину. Проте смерть ОСОБА_7 не настала з причин, які не залежали від воліОСОБА_5 , оскільки потерпілому було своєчасно надано медичну допомогу.

02.04.2025 року фактично о 08.30год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.

02.04.2025 ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

04.04.2025 старший слідчий СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому з метою уникнення від відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний знайомий з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_9 , з останньою перебуває у шлюбі, мешкає за однією адресою. Протиправні дії підозрюваного мали місце на грунті особистих неприязливих стосунків з потерпілим через ревнощі. Його злочинний умисел був направлений на позбавлення життя іншої особи та не був реалізований через зовнішні обставини, а не через добровільну відмову. Вказані обставини вказують на можливість підозрюваного при спілкуванні з потерпілим та свідком ОСОБА_9 при виникненні конфліктуючого фактору довести свій злочинний намір до кінця, тобто на можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а також на його можливість впливати на потерпілого та свідка з метою їх схилення до зміни показань, відмови від показань тощо на його користь. Вказані обставини вказують на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи за вищевказаних обставин не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просять його задовольнити. Проти клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту заперечили, пославшись на те, що на цей час стороною захисту не надано жодних доказів того, що підозрюваний страждає на тяжкі захворювання та своїм станом здоров`я не може утримуватись під вартою в умовах СІЗО. Крім того, відсутні документи, які б підтверджували правовий статус житла, за яким сторона захисту просить обрати домашній арешт. В цьому житлі також зареєстрована свідок ОСОБА_9 , її не проживання в цьому житлі, за її поясненнями, не носить постійного характеру, вона іноді приходить до квартири, там зберігаються її особисті речі, вона не виключає можливості повернення до квартири. Між свідком та підозрюваним наявні напружені особисті стосунки, тому за їх спілкування у випадку спільного проживання може мати провокуючі фактори на вчинення підозрюваним інших протиправних дій. Також слід врахувати характер протиправного діяння, в якому наразі підозрюється ОСОБА_5 , його поведінку, тому домашній арешт в достатній мірі не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, пославшись на те, що заявлені прокурором та слідчим ризики є недоведеними та необгрунтованими. Доказів вчинення впливу на потерпілого та свідка ОСОБА_9 немає. Свідок проживає за іншою адресою з потерпілим, наміру спілкуватись з підозрюваним, повертатись до їх спільної квартири у випадку його перебування під домашнім арештом немає. У підозрюваного є син та дорослий онук, який може надати йому необхідну допомогу у випадку перебування під цілодобовим домашнім арештом. Також підозрюваний має інвалідність 3 групи, переніс операцію на серці по заміні клапану, потребує постійного медикаментозного лікування, яке не може бути забезпечено в умовах тримання під вартою.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_9 , яка пояснила, що вона перебуває у шлюбі з підозрюваним, але шлюбні відносини між ними припинені, вона пішла від підозрюваного до потерпілого ОСОБА_10 і проживає у нього за адресою АДРЕСА_2 . Шлюб з підозрюваним має намір розірвати. Квартира по АДРЕСА_1 є їх спільною власністю з підозрюваним та їх сином. Вона та чоловік там зареєстровані. В квартирі ще знаходяться її особисті речі, але якщо він буде перебувати під домашнім арештом, то вона не буде приходити до квартири, зможе обійтись без речей, які там знаходяться. Наміру повертатись до квартири під домашнього арешту ОСОБА_5 немає, зможе пожити у випадку необхідності у сина. Її чоловік отримує пенсію біля 11тис.грн., тому може самостійно забезпечувати себе. Допомогу у випадку необхідності може надавати йому їх син та дорослий онук, а також інші родичі. У чоловіка була операція на серці по заміні клапану, у нього також глаукома, він постійно приймає ліки для підтримки стану здоров`я і воно може погіршитись, якщо цього не буде. Вона вважає можливим перебування його під цілодобовим домашнім арештом.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ст.3,8 Конституції України, ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Оцінивши викладені в клопотанні слідчого обставини, додані до клопотання на їх підтвердження докази, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, в ході якого встановлена причетність ОСОБА_5 до цього кримінального правопорушення та його у встановленому КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

При цьому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду мобільного телефону, постановами про визнання речовими доказами, протоколом затримання підозрюваного та його особистого обшуку.

Крім того, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що клопотання містить достатньо даних для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

Також слідчий суддя вважає встановленим та доведеним наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, яке є особливо тяжким злочином і за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості інкримінованого злочину, поведінку підозрюваного під час та після подій, слідчий суддя вважає наявним та доведеним можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та суду як ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України

Крім того, підозрюваний особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_9 , з якою перебуває у шлюбі, але фактично шлюбні відносини припинені, вони мають напружені особисті стосунки. Інкриміновані підозрюваному протиправні дії мали місце на грунті особистих неприязливих стосунків з потерпілим ОСОБА_7 через ревнощі. За змістом підозри його злочинний умисел був направлений на позбавлення життя іншої особи та не був реалізований через зовнішні обставини своєчасне надання потерпілому медичної допомоги, а не через добровільну відмову. Вказані обставини вказують на можливість підозрюваного при спілкуванні з потерпілим та свідком ОСОБА_9 при виникненні конфліктуючого фактору довести свій злочинний намір до кінця, тобто на можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, а також на можливість підозрюваного впливати на потерпілого та свідка з метою їх схилення до зміни показань, відмови від показань тощо на його користь. Вказані обставини, на думку слідчого судді, вказують на наявність та доведеність ризиків, передбачених п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також слідчий суддя у відповідності до ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винуватим, ризик продовження протиправної поведінки, наявні дані про його особу раніше не судимий, є пенсіонером за віком, має 3 групу інвалідності за загальним захворюванням, одружений, але шлюбні відносини фактично припинені, має постійне місце проживання, але відомості про усталеність соціальних зв`язків, наявність утриманців чи його власну потребу в сторонньому догляді в справі відсутні. Жодних документів, які б підтверджували наявність у підозрюваного тяжких хронічних захворювань, потребу в постійному медикаментозному чи іншому лікуванні та неможливість у зв`язку з цим триматися під вартою, стороною захисту під час розгляду клопотання не надано. Сам по собі похилий вік підозрюваного не є перешкодою для його тримання під вартою.

Враховуючи вказані обставини в сукупності, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт, про що заявляє сторона захисту, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які є достатньо високими.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування домашнього арешту є безпідставними, недоведеними та спростовуються вищевикладеними обставинами.

Слідчий суддя вважає, що характер та ступінь тяжкості діяння, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , сукупність вищевказаних обставин однозначно свідчить про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та стороною захисту не доведено.

Таким чином, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, який повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання 02.04.2025.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я людини із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає можливим не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст.2,176-178,183,184,194,196,197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк до 60 днів, тобто до 31 травня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

04.04.2025