Справа № 161/196/25 Провадження №11-сс/802/34/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором, звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000117 від 19.04.2024 за ч.1 ст.366; ч.5 ст.27, ч.3 ст.191; ч.5 ст.27, ч.4 ст.191; ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, в якому 06 січня 2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України.

Посилаючись на те, що оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також наявні ризики, визначені п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, то слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло в певний період доби, та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.01.2025 в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відмовлено.

Водночас, підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Також на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликами; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками у провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та підозрюваною ОСОБА_18 ; здати паспорт для виїзду закордон на зберігання за місцем реєстрації до відповідного територіального відділення ДМС України.

Обов`язки, що визначені ухвалою слідчого судді, покладаються на підозрюваного ОСОБА_8 , згідно із ч.6 ст.194 КПК України, на строк до 30 січня 2025 року.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, однак не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу для виконання ним процесуальних обов`язків. А тому, слідчий суддя врахувавши те, що підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки та працює, а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, а саме - особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор на вищевказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Зазначає про те, що слідчим суддею не було взято до уваги тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину в сукупності з іншими встановленими під час розгляду клопотання обставинами, що на його думку підтверджує вірогідність переховування від органів досудового розслідування, у тому числі шляхом виїзду за межі України. Крім того зазначає, що позиція слідчого судді щодо особливих умов праці підозрюваного (нічна зміна) ґрунтується виключно лише на показаннях останнього без жодного документального підтвердження. Тому прокурор вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню настанню вказаному ризику, до нього слід застосувати запобіжний захід саме у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора і слідчого, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які її заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів провадження встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 19.04.2024 за ч.1 ст.366; ч.5 ст.27, ч.3 ст.191; ч.5 ст.27, ч.4 ст.191; ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, в якому 06 січня 2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_8 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК Україниобґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому 06 січня 2024 року було оголошено про підозру у їх вчиненні. Обґрунтованість підозри у вчиненні цих кримінальних правопорушень стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя надав відповідну юридичну оцінку.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не забезпечить запобіганню наявності встановленому ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчим суддею встановлено те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаному ризику, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України і, з цим повністю погоджується апеляційний суд. Так, судом враховується обґрунтованість підозри у вчиненні тяжких злочинів, наявність зазначеного ризику, а також те, що ОСОБА_19 до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки, працює та інші обставини провадження.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні та доведеному в суді ризику.

З урахуванням наведено, колегія суддів вважає доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в обранні ОСОБА_19 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як стороною обвинувачення не було надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеному ризику, зазначеному у п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт і, зокрема - особистого зобов`язання, та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.195 КПК України, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу про відмову в обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді