Справа № 529/9/25
Провадження № 1-кп/529/65/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря c/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000439 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петро-Давидівка Диканського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, пенсіонера по інвалідності другої групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 16 листопада 2024 року близько 22 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесної сварки з дружиною - потерпілою ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись праворуч від останньої, кулаком правої руки наніс удар в ділянку обличчя зліва ОСОБА_4 . Від отриманого удару потерпіла впала на диван, а коли піднялася та стояла навпроти обвинуваченого, останній наніс потерпілій ОСОБА_4 удари кулаками рук по голові, обличчю та тулубу. В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 , стоячи навпроти потерпілої, силою рук повалив останню на підлогу та нагнувшись над нею, наніс декілька ударів кулаком руки та ногою по голові та тулубу, а після цього, схопивши руками за волосся переміщав по підлозі.

В результаті нанесених ОСОБА_5 ударів, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин ділянки обличчя зліва, лівого плеча та правого передпліччя, які кваліфікуються як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садна шкіри ІІІ-ІV-ого пальців лівої кисті, обличчя справа і бокової поверхні шиї справа, синців шкіри обох плечей і задньої поверхні шиї, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування 06 січня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирився, претензії з боку потерпілої відсутні.

У даній угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. При цьому обвинувачений просив суд затвердити угоду між обвинуваченим і потерпілою, та призначити узгоджене покарання. Обвинувачений вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які були йому роз`ясненні судом в ході судового засідання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що укладення угоди було добровільним, вона примирилася з обвинуваченим, претензій до ОСОБА_5 не має, наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 вважали за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену 06 січня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши угоду про примирення, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника - ч.1 ст.469 КПК України.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілої угода укладена за її ініціативою.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 125 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 374, 376, 468, 471, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 06 січня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000439 від 17.11.2024 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 , інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1