Справа № 197/179/25
Провадження № 1-кп/197/14/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судового засідання с-ща Широке кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Янгіюль, Ташкентської області, Республіки Узбекистан, громадянина України, зареєстрованого місця проживання не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 28.07.2022 вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1місяць, 17.12.2024 звільнено по відбуттю покарання,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 369-2 КК України,

встановив:

відповідно до ст. 14 Конституції України - земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів, для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Відповідно до положень «Правил охорони електричних мереж» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1455 Правила охорони електричних мереж (далі - Правила) запроваджуються з метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж. Відповідно до п. 7 вказаних Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються, зокрема, уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань (для повітряних ліній напругою): 750 кВ 40 метрів від крайніх проводів по обидва сторони ПЛ; 330 кВ, 400 кВ, 500 кВ 30 метрів від крайніх проводів по обидва сторони повітряних ліній (ПЛ); 150-220 кВ 25 метрів від крайніх проводів по обидва сторони ПЛ; 110 кВ 20 метрів від крайніх проводів по обидва сторони ПЛ; 35 кВ 15 метрів від крайніх проводів по обидва сторони ПЛ. Також, відповідно до ст. 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним та юридичним особам у межах спеціальних зон об`єктів енергетики без письмової згоди підприємств енергетики, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи, що можуть призвести до порушення безаварійного функціонування об`єктів електричних мереж.

Так, ОСОБА_4 , у період часу з кінця грудня 2024 року по 21 січня 2025 року, в денний час доби (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), діючи в порушення вищевказаних вимог законодавства, достовірно знаючи про відсутність відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу у його власність або надання у користування земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :05:002:0165, розташованої на території Новолатівської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області та наявність на її території об`єктів повітряних електричних мереж з визначеними охоронними зонами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи техніку невстановленої моделі та оснащення здійснив розорювання земельної ділянки загальною площею 3,7562 га, в зоні особливого використання земель (охоронній зоні мережі електропостачання), з подальшим посівом рослинної культури пшениці в межах охоронних зон повітряних ліній ПЛ 35 кВ, розташованих на території земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :05:002:0165, загальною площею 8,3886 га, розташованої на території Новолатівської сільської ради Криворізького району, Дніпропетровської області.

Таким чином, ОСОБА_4 у період часу з кінця грудня 2024 року по 21 січня 2025 року здійснив самовільне зайняття земельної ділянки загальною площею 3,7562 га, в зоні особливого використання земель (охоронній зоні мережі електропостачання) - об`єктів повітряних електричних мереж площею 3,7562 га, розташованих на території земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності з кадастровим номером :05:002:0165 загальною площею 8,3886 га, що належить Новолатівській сільській територіальній громаді Криворізького району Дніпропетровській області в особі Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі по тексту Закон), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п. 1, 2, 3, 8 ч. 1 ст. 23 Закону). Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції затвердженої наказом МВС України №650 від 28.07.2017 (далі - Інструкція) Дільничні офіцери поліції (ДОП) здійснюють свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання та протидію домашньому насильству», «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», «Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк», «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», інших актів законодавства, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до пп. 3, 6 п. 1 розділу 2 Інструкції завданнями ДОП в тому числі є виконання завдань, спрямованих на дотримання прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; інформування чергової частини органу (підрозділу) поліції в разі отримання від населення відомостей про осіб, які мають наміри вчинити кримінальні правопорушення або їх учинили, розшукуваних злочинців, осіб, які зникли безвісти;

Відповідно до пп. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 14 п. 2 розділу 2 Інструкції обов`язками та основними напрямами діяльності ДОП, зокрема є здійснення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень; виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та/або адміністративних правопорушень, ужиття у межах компетенції заходів для їх усунення; ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законодавством, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; доставляння у випадках і порядку, визначених законодавством, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; здійснення досудового розслідування кримінальних проступків у формі дізнання.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, п. 3 розділу 2 Інструкції ДОП із метою виконання своїх обов`язків мають право вимагати від осіб пред`явлення документів, що посвідчують їх особу, та інших документів у випадках, визначених статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію»; опитувати осіб у випадках, визначених статтею 33 Закону України «Про Національну поліцію»; застосовувати заходи, передбачені статтями 30, 31 Закону України «Про Національну поліцію»; затримувати підозрюваних у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення, доставляти таких осіб до поліцейської станції або органу (підрозділу) поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 137 о/с від 09.02.2024 лейтенант поліції ОСОБА_5 призначений на посаду дільничного офіцера поліції відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Таким чином, старший дільничний офіцер поліції відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , виконуючи функції поліції відповідно до Закону є представником влади та службовою особою, згідно п. 1 примітки ст. 364 КК України.

Так, 04.02.2025 дільничним офіцером поліції відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , на підставі доручення слідчого ВП № 7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській від 03.02.2025 на службовому автомобілі «Dacia Logan» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », здійснювалась організація проведення огляду місця події у кримінальному провадженню №0000008 від 08.01.2025, на території Новолатівської територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області, здійснювались заходи щодо встановлення осіб, які можуть бути причетні до вчинення правопорушення та осіб, якім може бути відома будь-яка оперативна інформація.

Приблизно о 14:00 годині 04.02.2025, перебуваючи на місці події кримінального правопорушення, а саме на земельній ділянці комунальної форми власності з кадастровим номером :05:002:0165, розташованої на території Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, було виявлено ОСОБА_4 та зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення - самовільного зайняття земельної ділянки, вчиненого щодо земель в охоронних зонах.

Так, в ході проведення досудового розслідування та відповідно до першочергових дій на місці події, дільничним офіцером поліції відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , було запрошено ОСОБА_4 до службового автомобіля «Dacia Logan» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » для складання пояснення та встановлення анкетних даних останнього.

Перебуваючи в службовому автомобілі «Dacia Logan», з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », у ОСОБА_4 , який достовірно знаючи, що спілкується з дільничним офіцером поліції відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , виник злочинним умисел направлений на надання неправомірної вигоди дільничному офіцеру поліції відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , для здійснення ним впливу на прийняття посадовою особою слідчого відділення ВП №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області рішення, щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного заняття земельної ділянки в охоронній зоні.

ОСОБА_4 , у період з 14:17 до 14:38 04 лютого 2025 року, перебуваючи у службовому автомобілі «Dacia Logan», з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », на відкритій ділянці місцевості поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0165, на території Новолатівської сільської територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність свого діяння, з метою уникнення для себе негативних наслідків, а саме притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного заняття земельної ділянки, не звертаючи уваги на попередження про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив дільничному офіцеру поліції відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 пропозицію щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США за вплив на прийняття рішення уповноваженою посадовою особою слідчого відділення ВП №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо не притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.197-1 КК України за фактом самовільного заняття земельної ділянки в охоронній зоні.

У свою чергу, дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що пропозиція ОСОБА_4 очевидно свідчить про висловлювання наміру та готовність надати неправомірну вигоду, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , викликав слідчо-оперативну групу відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для фіксації факту вчиненого останнім кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив, суду пояснив, що після звільнення від відбування покарання у кінці грудня 2024 року він побачив земельну ділянку, що не була у використанні та вирішив її використати у власних потребах. В подальшому він домовився із знайомим трактористом, щоб той її розорав. Після чого, він планував її засіяти пшеницею. Однак його спіймали працівники поліції. При цьому ОСОБА_4 запропонував 1000 доларів США для дільничного поліцейського, щоб той посприяв, щоб не було за це відповідальності. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в повному обсязі, та за згодою всіх учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 - доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 197 - 1 КК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земель в охоронних зонах та ч. 1 ст. 369 - 2 КК України, тобто пропозиція надання неправомірної вигоди особі яка погоджується за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкі злочини, обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше судимий, але відбув покарання у повному обсязі, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за кожне кримінальне правопорушення окремо: за ч. 2 ст. 197-1 КК України покарання у виді 2-х років обмеження волі, за ч. 1 ст. 369-2 КК України покарання у виді 3-х років обмеження волі, визначивши йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді 4 років обмеження волі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, відсутність шкоди, завданої вчиненими злочинами, наявність пом`якшуючої обставини у виді щирого каяття у вчиненому та відсутність обтяжуючих обставини, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від призначеного судом покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений, запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 1 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 197-1КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 1 ст. 369-2 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1