Справа № 164/2061/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироків відповідно до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про приведення у відповідність до вимог закону про декриміналізацію вироків. Вимоги обґрунтовано тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, який клопотання підтримав, думку представника адміністрації установи, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, до вказаного вище покарання зараховано покарання за вироком, ухваленим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 08.04.2022 року у справі № 308/3018/21, провадження № 1-кп/308/288/2021, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, частинами 1, 2 ст. 263 КК України, котрий набрав законної сили 12.05.2022 року, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць, і за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці. Вирок, ухвалений Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 10.06.2021 року у справі № 308/6374/21, провадження № 1-кп/308/654/2021, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, котрий набрав законної сили 18.07.2021 року та котрим йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строки 2 (два) роки, та покладенням обов`язків, визначених у ч. 1 ст. 76 КК України виконувати самостійно, що також було враховано Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області при ухваленні 08.04.2022 року вироку у справі № 308/3018/21, провадження № 1-кп/308/288/2021, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, частинами 1, 2 ст. 263 КК України, котрий набрав законної сили 12.05.2022 року.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 15.01.2021 відкритого викрадення майна (грабіж) вартістю 417 грн., 79 коп.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1,2 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 1 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.12.2021 та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06 2021, згідно з яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України виконувати самостійно.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 31.08.2020 крадіжки майна вартістю 5044 грн. 50 коп., вчинення крадіжки майна 16.01.2021 вартістю 695 грн., вчинення крадіжки майна 16.01.2021 вартістю 292 грн. 09 коп., вчинення крадіжки майна 28.01.2021 вартістю 4187 грн. 52 коп., вчинення крадіжки майна 06.02.2021 вартістю 4585 грн. 93 коп.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2021 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України із іспитовим строком 2 роки, та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України - виконувати самостійно.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 11.01.2021 відкритого викрадення майна (грабіж) вартістю 14 618 грн.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням 2-х років іспитового строку.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення 07.01.2021 крадіжки майна вартістю 2357 грн., вчинення крадіжки майна 18.01.2021 вартістю 3330 грн., вчинення крадіжки майна 18.01.2021 вартістю 635 грн.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2020 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1051 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2102 гривні. Станом на 1 січня 2021 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1135 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2270 гривень. Станом на 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1240,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинено відкрите викрадення майна (грабіж) 15.01.2021 вартістю 417 грн., 79 коп., неправомірну діяльності ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України;

- вчинення крадіжки майна по трьом епізодам, що мали місце відповідно 31.08.2020, 28.01.2021, 06.02.2021, неправомірної діяльності ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України;

- вчинення відкритого викрадення майна (грабіж) 11.01.2021 вартістю 14618 грн., неправомірну діяльності ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України;

- вчинення крадіжки майна по двом епізодам, що мали місце відповідно 07.01.2021, 18.01.2021, неправомірної діяльності ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, беручи до уваги, що вартість викраденого майна шляхом крадіжок перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2020-2021 роки, вказані діяння є кримінальними правопорушеннями - злочинами.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення у відповідність вироків до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 та звільнення його від подальшого відбування покарання задовольнити частково.

Встановити такі, що підпадають під декриміналізацію діяння, вчинення крадіжок засудженим ОСОБА_5 , згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 квітня 2022 року, за епізодами 16.01.2021 на суму 695 грн.; 16.01.2021 на суму 292 грн. 09 коп.

Встановити такою, що підпадає під декриміналізацію діяння, вчинення крадіжки засудженим ОСОБА_5 , згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року, за епізодом 18.01.2021 на суму 635 грн.

Покарання призначене за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 роки іспитового строку згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року виконувати самостійно.

Декриміналізація вищезазначених діянь не впливає на призначене покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України у виді 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1