Справа № 521/4872/21
Номер провадження:1-кп/521/366/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2025 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
У своєму клопотанні адвокат вказує, що зазначеною ухвалою, окрім іншого, накладено арешт на особову справу № 171 ОСОБА_4 та його посадову інструкцію, яка була вилучена під час досудового розслідування. На даний час ОСОБА_4 не відсторонений від посади та продовжує виконувати свої службові обов`язки першого заступника начальника установи - заступника начальника установи з нагляду із безпеки, охорони та оперативної роботи в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14). В особовій справі знаходяться важливі документи ОСОБА_4 (послужний список, трудова книжка, приписне посвідчення, матеріали спецперевірки, перевірки по очищенню влади, висновок військово-лікарської комісії, витяги з наказів, список заохочень та стягнень, інші документи), які повинні зберігатися за місцем його служби в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14). Начальником установи - начальником арештного дому ОСОБА_6 23.11.2021 за №1/8/1-5642 до Територіального управління ДБР направлялась заява з проханням повернути особову справу першого заступника начальника установи - заступника начальника установи з нагляду з нагляду із безпеки, охорони та оперативної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 . Відповідь на дану заяву в Державній установі «Одеська виправна колонія (№14) не надходила та особову справу № 171 ОСОБА_4 та його посадову інструкцію, які поміщено в сейф-пакет № M1004422 до теперішнього часу не повернуті. Матеріали особової справи ОСОБА_4 та його посадової інструкції не мають будь-якого доказового значення у кримінальній справі. Виходячи з викладеного повернення ОСОБА_4 матеріалів особової справи обумовлено виконанням ним службових обов?язків, а приписного посвідчення обумовлена також необхідністю неухильного дотримання вимог Законів України «Про військовий обов?язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 зробила усне уточнення до клопотання, а саме вважала необхідним скасувати арешт та повернути матеріали особової справи з посадовою інструкцією Державній установі «Одеська виправна колонія (№14). В цілому клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував лише проти скасування арешту з приписного посвідчення, що міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_4 , в іншій частині клопотання заперечував та просив відмовити.
Суд, розглянувши клопотання, вислухавши думку сторін, виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, при вирішенні питання про часткове скасування арешту, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2020 року (справа 487/2734/20, провадження 1-кс/487/6002/20) було задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт, зокрема на особову справу № 171 ОСОБА_4 та його посадову інструкцію.
Зі змісту ухвали вбачається, що вказані документи були вилучені органом досудового розслідування в ході обшуку будівлі Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», яка розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Краснова. 2А, тобто за місцем роботи ОСОБА_4 .
Даною ухвалою також визначено місце зберігання майна у ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, за адресою: м. Одеса вул. Мечникова, 59-А.
Проаналізувавши вищевикладену ухвалу слідчого судді, судом встановлено, що приймаючи рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тобто тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування, слідчий суддя виходив з того, що є необхідність у збереженні таких документів у якості речових доказів.
20.12.2024 року прокурором було надано суду особову справу № 171 ОСОБА_4 та його посадову інструкцію, які в судовому засідання було оглянуто та досліджено. Також встановлено, що в матеріалах особової справи, окрім інших документів, дійсно міститься посвідчення про приписку №96 на ім`я ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що посвідчення про приписку не відноситься до документів, які можуть зберігати на собі інформацію чи інші відомості про кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 , відтак будь-яких аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання даного документу для виконання завдання кримінального провадження, суду не надано. Таким чином, в даній частині суд погоджується зі стороною захисту та думкою прокурора та вважає можливим скасувати арешт з посвідчення про приписку №96 на ім`я ОСОБА_4 та повернути його власнику за належністю для виконання вимог Законів України «Про військовий обов?язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
При вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для подальшого утримання особової справи № 171 ОСОБА_4 (з іншими документами, які містяться в ній) та посадової інструкції суд виходить з наступного.
Згідно встановленого порядку ведення та зберігання особових справ державних та інших службовців, особовi справи є документами з обмеженим доступом i повинні зберiгатися в металевих шафах або сейфах, які надійно зачиняються і опечатуються, розміщених в адміністративних приміщеннях служби управління персоналом, а після звільнення державного службовця з державного органу його особова справа залишається у службі управління персоналом і передається до архіву в порядку, визначеному відповідно до законодавства.
Як зазначалось вище, вказані документи були вилучені органом досудового розслідування в ході обшуку будівлі Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», яка розташовується за адресою: м. Одеса, вул. Краснова. 2А, тобто за місцем роботи ОСОБА_4 .
Таким чином, враховуючи встановлений порядок зберігання особових справ службовців, відсутність звернення уповноваженої особи Державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» до суду про необхідність повернення особової справи ОСОБА_4 для виконання службових цілей та задач, а також приймаючи до уваги той факт, що судовий розгляд у кримінальному провадженні на даний час не завершено, суд вважає, що потреба в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначених документів на цей час не відпала та є актуальною, тому, приймаючи до уваги викладені обставини та заперечення прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту в цій частині є передчасним та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 350, 372 КПК України, -
Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2020 року (справа 487/2734/20, провадження 1-кс/487/6002/20), а саме скасувати арешт з посвідчення про приписку №96 на ім`я ОСОБА_4 , яке міститься в матеріалах особової справи № 171 ОСОБА_4 та повернути його власнику за належністю або уповноваженій ним особі.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1