Справа № 1-15/2004
Провадження № 1-в/211/63/25
У Х В А Л А

іменем України

15 квітня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання заступника начальника відділу № 11 філії Державної установи "Центр пробації" у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку,-

за участю: прокурора - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

встановив:

заступник начальника відділу № 11 філії Державної установи "Центр пробації" у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним поданням, в обгрунтування якого вказав, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.2004 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. 10.07.2004 вирок Дружківського міського суду Донецької області набрав законної сили. 23.07.2004 вирок отримано та прийнято до виконання Кримінально-виконавчою інспекцією м. Дружківка в Донецькій області (нині відділ № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, далі відділ №11). За викликами засуджений не з`явився, за результатами перевірки місця мешкання встановлено, що за вказаною у вироку адресою засуджений ОСОБА_3 не мешкає. Вжитими заходами місце перебування засудженого не встановлено. 16.12.2004 до Дружківського МВ УМВС України в Донецькій області стосовно ОСОБА_3 було надіслано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. 03.04.2006 постановою Дружківського MB УМВС України в Донецькій області засудженого ОСОБА_3 оголошено у розшук та заведена оперативно-розшукова справа «Розшук» № 35-03 від 03.04.2006 р. (нині PC № 35-214 від 19.01.2008). Розшук ОСОБА_3 триває. 18.05.2006 на адресу Дружківського міського суду Донецької області було спрямовано подання про направлення засудженого після затримання до виправного центру у порядку, встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі. 01.06.2006 постановою Дружківського міського суду Донецької області у задоволення вищевказаного подання стосовно ОСОБА_3 було відмовлено. Таким чином, ОСОБА_3 засуджений 25.06.2004 Дружківським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 КК України, до покарання у виді 1 року обмеження волі, та з дня набрання чинності вироку суду минуло більше трьох років. З дня набрання вироку Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.2004, законної сили, а саме з 10.07.2004, засуджений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувався, обвинувальний вирок відносно останнього за ухилення від відбування покарання відповідно до частини 2 статті 389 КК України, не виносився. На підставі викладеного, просять звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання не заперечує.

Інспектор пробації в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника органу пробації, подання підтримуює, просить задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.2004 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

Вирок набрав законної сили 10 липня 2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2006 постановою Дружківського MB УМВС України в Донецькій області засудженого ОСОБА_3 оголошено у розшук та заведена оперативно-розшукова справа «Розшук» № 35-03 від 03.04.2006 р. (нині PC № 35-214 від 19.01.2008). Розшукові заходи щодо ОСОБА_3 тривають.

Відповідно до інформації з Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Донецькій області від 29.10.2024, ОСОБА_3 з 25 червня 2004 року до кримінальної відповідальності не притягувався.

На дату розгляду подання покарання у виді 1 року обмеження волі ОСОБА_3 не відбув.

Згідно із п. 2 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно із ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до положень ст.80 КК України держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Частина 3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389, 389-1 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно із якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 390 КК України, та про вчинення ним нового злочину, за який його було засуджено та вирок набрав законної сили, з 10.07.2004 до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Ураховуючи обставини справи та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення від відбування покарання вироком суду не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.80 КК України, статтями 369, 371, 372, 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,-

постановив:

подання заступника начальника відділу № 11 філії Державної установи "Центр пробації" у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.2004 за ч. 1 ст.164 КК України у виді 1 року обмеження волі, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.04.2025 року о 13:00 годині.

Суддя ОСОБА_1