В И Р О К

іменем України

10 лютого 2025 року м.Снігурівка

справа № 470/110/24

провадження №1-кп/485/17/25

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у м. Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0001471, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пильна Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 404, ч.2 ст. 352, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України,

сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_8 ,

потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Головний сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , 20.11.2023 близько 11:35, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, на порушення вимог ст. 9, 11, 16, 28, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІV, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебуваючи у місці тимчасової дислокації складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , вчинив опір начальникові - командиру роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_12 та заступнику командира роти з МПЗ роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_9 , які під час спілкування виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та діючи на виконання вимог п.8 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021 «Про затвердження Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», висунули останньому законну вимогу прослідувати з ними до відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_3 для проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, грубо порушуючи закріплений у військових статутах порядок підлеглості та військової честі, що забезпечує нормальну службову діяльність командирів, які виконують покладені на них обов`язки з військової служби, привів автомат АК-74 номер НОМЕР_2 , що перебував на зберіганні в складі РАО військової частини НОМЕР_1 , у бойову готовність та з метою створення перешкоди начальникові виконувати обов`язки військової служби, покладені на нього, і спрямовуючи свої дії на те, щоб не дати цим особам можливості діяти у певній ситуації згідно із законом, здійснив кілька пострілів у повітря, потім висловлюючи погрози в бік капітана ОСОБА_12 та старшого лейтенанта ОСОБА_9 , погрожуючи застосуванням гранати, здійснив перед їх ногами та в їх бік декілька пострілів з автомату.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 404 КК України, а саме опір начальникові, вчиненому із застосуванням зброї в умовах воєнного стану.

Крім того, головний сержант ОСОБА_5 , 20.11.2023 близько 11:35, не зупинившись на вчиненому, побачивши припаркований біля будівлі складу РАО військової частини НОМЕР_1 , розташованого поблизу АДРЕСА_2 , цивільний легковий автомобіль «Шевроле Лачетті» (англ. CHEVROLET LACETTI), державний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_13 , та достовірно знаючи, що він перебуває у постійному користуванні заступника командира роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою пошкодження майна зазначеної службової особи, у зв`язку з його службовою діяльністю за вищезазначених обставин, та усвідомлюючи загальну небезпечність для осіб, які могли потрапити на лінію вогню, здійснив численні постріли з автомату АК-74 номер НОМЕР_2 по автомобілю «Шевроле Лачетті» державний номер НОМЕР_3 та здійснив вибух гранати біля вказаного автомобіля, спричинивши його численні пошкодження у вигляді механічних пошкоджень зосереджених по контуру та в середині транспортного засобу, наявності великої кількості отворів у зовнішніх та внутрішніх елементах транспортного засобу, пошкодження скла, дзеркал, торпеди, сидінь, акумулятора, радіатора та інше, у результаті чого була завдана шкода у сумі 195261 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.352 КК України, а саме умисне пошкодження майна, що належить службовій особі, у зв`язку з їхньою службовою діяльністю, вчиненого шляхом вибуху або іншим загальнонебезпечним способом.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

"Стаття 404. Опір начальникові або примушування його до порушення службових обов`язків

1. Опір начальникові, а також іншій особі, яка виконує покладені на неї обов`язки з військової служби, або примушування їх до порушення цих обов`язків

4. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони були вчинені в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до дванадцяти років.

Стаття 352. Умисне знищення або пошкодження майна службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов`язок

1. Умисне знищення або пошкодження майна, що належить службовій особі чи громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з їхньою службовою чи громадською діяльністю, а також вчинення таких дій щодо їх близьких родичів

2. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені шляхом підпалу, вибуху або іншим загальнонебезпечним способом, або такі, що спричинили загибель людей чи інші тяжкі наслідки, -

караються позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років."

Позиції учасників судового провадження

У судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст.404 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.2 ст.352 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років, за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років, з урахуванням ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Захисник у судових дебатах просив виправдати ОСОБА_5 за обвинуваченням за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.404 КК України, ч.2 ст.352 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років з подальшим застосуванням ст.75 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.4 ст.404 та ч.2 ст.352 КК визнав повністю, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, встановлені під час досудового розслідування. Дав показання про те, що військову службу проходить з 2010 року. У військовій частині НОМЕР_1 з 20.12.2018. З жовтня 2023 року призначений на посаду начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики. Напередодні події він дізнався про зраду дружини. У нього не було відпусток, працював без вихідних. Через це в нього був морально нестабільний стан. Ввечері вжив спиртні напої і пішов на службу зранку. Зранку стан сп`яніння був або середній або легкий. Хтось зранку набрав Калашнікова та повідомив про його стан. До складу приїхали ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , які є його начальниками та зателефонували до ВСП. ОСОБА_12 та ОСОБА_9 сказали йому взяти документи та їхати з ними на освідування на машині ОСОБА_9 . Він пішов у склад, взяв автомат і вирішив прогнати з території складу ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . Стріляв під ноги та в повітря. Потім розстріляв автомобіль «Шевроле Лачетті» ОСОБА_9 , щоб не їхати на освідування, кинув гранату на неї. Вистрілив приблизно 30 разів.

Окрім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.404 та ч.2 ст.352 КК України повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Даними рапорту оперативного чергового ТУ ДБР у м.Миколаєві від 20.11.2023, відповідно до якого було повідомлено про те, що 20.11.2023 12:10 до СПД по телефону надійшло повідомлення від офіцера 35 БрМП ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що підлеглий військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_5 , перебуваючи біля ферми в населеному пункті с.Висунськ Баштанського району Миколаївської області, почав себе неадекватно поводити, здійснив стрільбу з автоматичної зброї в результаті чого куля влучила в праву руку військовослужбовцю цієї ж військової частини лейтенанту ОСОБА_10 (госпіталізації не потребує). Відповідно до рапорту від 20.11.2023 старшого інспектора чергового відділу поліції №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 , 20.11.2023 о 12:13 надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 20.11.2023 о 12:10 за адресою: Березнегуватський район с.Висунськ, вулиця невідома, 20.11.2023 до СПД №1 по телефону надійшло повідомлення від офіцера 35 БрМП старшого лейтенанта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проте, що в с.Висунськ, біля ферм, підлеглий військовослужбовець поводить себе неадекватно, стріляє з автомату в повітря. Крім того, відповідно до рапорту від 20.11.2023 старшого інспектора чергового, 20.11.2023 о 12:16 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12:15 за адресою: АДРЕСА_4 , військовий стріляє по цивільному з автомату. Заявник ОСОБА_15 . Ці повідомлення стали підставою для внесення 20.11.2023 відповідних відомостей до ЄРДР за №001471 та початку досудового розслідування /т.1 а.п.164, т.2 а.п.95-96/.

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.12.2018 №75, згідно з яким сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира відділення пожежного взводу військової частини НОМЕР_1 /т.1 а.п.177/.

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.10.2023 №286, згідно з яким сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду начальника складу взводу забезпечення роти забезпечення батальйону матеріального забезпечення /т.1 а.п.178/.

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.10.2023 №308, згідно з яким головного сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду начальника складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 /т.1 а.п.179/.

Даними контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу від 27.12.2018, відповідно до якого, 27.12.2018 підписано контракт між ОСОБА_16 та ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_17 на три роки (контракт набрав чинності 27.12.2018) /т.2 а.п.37-40/.

Даними контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу від 15.11.2021, відповідно до якого 15.11.2021 підписано контракт між ОСОБА_16 та командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_18 (контракт набрав чинності 27.12.2021) /т.1 а.п.180-181/.

Даними протоколу огляду від 20.11.2023, відповідно до якого 20.11.2023 з 19:23 до 21:23, у присутності двох понятих, з відеофіксацією, було проведено огляд території тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 у районі АДРЕСА_2 . У ході огляду встановлено, що склад представляє собою ангар. На вході до ангару на ґрунтовому покритті виявлено: предмет схожий на чеку з кільцем від гранати; на відстані приблизно 5 метрів від входу до складу виявлено предмет схожий на важіль гранати; на відстані приблизно 10 метрів від входу до складу виявлено воронку від можливого вибуху гранати, з якої вилучені металеві уламки. На території місцевості біля входу до приміщення складу, на ґрунтовому покритті, виявлено предмети схожі на гільзи калібру 5,45 у кількості 29 шт та 2 патрони калібру 5,45. На відстані приблизно 10 метрів від входу до складу РАО виявлено припаркований автомобіль «Шевроле Лачетті» державний номер НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль має численні пошкодження у вигляді отворів, імовірно від куль по всьому периметру автомобіля, спущені переднє та заднє праве колесо, маються отвори в лобовому та бокових стеклах. На передньому бампері маються численні отвори від куль та імовірно уламків гранати. На відстані приблизно 3-х метрів від автомобіля «Шевроле Лачетті» виявлено автомобіль «Мерседес Віто», номерний знак НОМЕР_4 . Вказаний автомобіль має пошкодження у вигляді отворів від куль у лобовому склі, численні пошкодження у вигляді отворів від куль на капоті, передньому бампері, правій фарі та по всьому периметру автомобіля, праве переднє та заднє колесо спущені, на передньому пасажирському маються сліди бурого кольору схожі на кров. На відстані приблизно 10 метрів від автомобіля мається бетонна огорожа, в кінці бетонної огорожі виявлено на снігу 2 магазини автомату АК 74 споряджені патронами. На відстані приблизно 10 метрів від бетонної огорожі мається будівельний вагончик, на снігу біля будівельного вагончика виявлено пустий магазин автомату АК 74, також виявлено предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу ДМ51, предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу GHO 1, телефон марки REALMІ.У будівельному вагончику на ліжку виявлено автомат АК 74 № НОМЕР_2 , автомат знаходиться не на запобіжнику, магазин автомату споряджений, у патроннику автомату мається патрон. Також у будівельному вагончику виявлено на ліжку та на підлозі патрони калібру 5,45 у кількості 198 шт. При розряджені виявлених магазинів виявлені патрони калібру 5,45 у кількості 71 шт. У ході огляду вилучено вогнепальну зброю-автомат АК-7 № НОМЕР_2 та 4 магазини до автомату АК-74, які упаковані в мішок сіро-білого кольору та скріплено біркою; металеві уламки (важіль, чека з кільцем та металеві уламки вилучені в епіцентрі вибуху гранати), упаковано до сейф-пакету АВ1000565; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу DМ-51, упаковані у сейф-пакет АВ1000554; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу GMO-1 упаковану у сейф-пакет №АВ1000555; патрони вилучені з магазинів до автомату АК-74, калібру 5,45у кількості 71 шт, упаковані в сейф-пакет S1032990; патрони вилучені у приміщені будівельного вагончику,калібру 5,45, у кількості 198 шт, упаковані в сейф-пакет №А2009290; гільзи калібру 5,45 у кількості 29 шт та 2 патрони калібру 5,45 вилучені на ґрунтовому покритті біля складу РАО в/ч НОМЕР_1 , упаковані в сейф-пакет № S1032386; телефон марки REALMI, виявлений біля будівельного вагончику, упакований до сейф-пакету S2049866 /т.1 а.п.182-188/.

Даними наказу командира військової частини від 12.12.2023 №1332 про результати службового розслідування за фактом скоєння неправомірних дій начальником складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_5 . Так, у ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до рапорту командира роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_12 від 20.11.2023 №41357, який звернувся з проханням про проведення службового розслідування за фактом того, що 20.11.2023 близько 11:35, перебуваючи в місці тимчасового розташування складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 , начальник складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , головний сержант ОСОБА_5 під час спілкування із командиром роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_12 та заступником командира роти матеріального забезпечення з морально-психологічного забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_9 був виявлений при візуальних ознаках перебування у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано проїхати до відділу військової служби правопорядку, що розташований у АДРЕСА_3 для перевірки щодо стану алкогольного сп`яніння. Після чого головний сержант ОСОБА_5 різко відреагувавши на це пішов у приміщення складу РАО та повернувшись зі зброєю, що перебувала на зберіганні, відкрив стрільбу в бік капітана ОСОБА_12 та старшого лейтенанта ОСОБА_9 . Покинувши лінію вогню капітаном ОСОБА_12 була надана доповідь командиру батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 про дану подію, а старшим лейтенантом ОСОБА_9 були викликані НПУ та ВСП ЗСУ на місце події. Головний сержант ОСОБА_5 продовжував здійснювати постріли в бік начальника служби ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_19 , який теж був присутній на території складу РАО під час даної події. Крім того, головний сержант ОСОБА_5 обстріляв цивільний легковий автомобіль CHEVROLET LACETTI (д/н НОМЕР_3 ), належний старшому лейтенанту ОСОБА_9 та цивільний автомобіль MERCEDES VITO (д/н НОМЕР_4 ), що перебуває у користуванні військової частини НОМЕР_1 , на якому власне прибули на склад РАО командир 2-го взводу зв`язку центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_10 та пожежний пожежного взводу військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_11 , у ході чого отримав поранення в область правої руки лейтенант ОСОБА_10 , який після надання йому першої медичної допомоги від госпіталізації відмовився. 20.11.2023 о 16:12 головний сержант ОСОБА_5 був затриманий співробітниками спецпідрозділу КОРД НПУ. Відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 №1112/3229, про факт вчинення кримінального правопорушення головним сержантом ОСОБА_5 повідомлено: командира військової частини НОМЕР_5 , оперативного чергового ВМС ЗСУ, Миколаївський зональний відділ ВСП ЗСУ та Територіальне управління ДБР (із дислокацією у м.Миколаєві). Відповідно до витягу із ЄРДР №0001471 від 20.11.2023, першим слідчим відділом ТУ ДБР (із дислокацією у м.Миколаєві), проводиться досудове розслідування щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_5 за ознаками вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.404 КК України. Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.11.2023 у справі №487/8578/23 провадження №1-кс/487/4737/23, щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м.Миколаєва терміном до 18.01.2024. Причиною даного випадку стала особиста недисциплінованість, неналежне виконання обов`язків військової служби начальником складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_5 , що виразилось у невиконанні ним вимог статей 11, 13, 16, 58, 59, 119, 120, 241 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та статей 1, 3, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», відповідно до яких, військовослужбовці повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виявляти повагу до командирів і один одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, бути дисциплінованим, зразком високої культури, скромності й витримки /т.2 а.п.30-34/.

Даними листа доведення кримінальної відповідальності за військові злочини та особливості відповідальності за військові адміністративні правопорушення військовослужбовців РЗ БМЗ в/ч НОМЕР_1 , відповідно до якого серед інших, 14.09.2023 доведено військовослужбовцю ОСОБА_5 норми статей КК та КУпАП та відповідні санкції за правопорушення /т.2 а.п.45-47/.

Даними доповіді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_20 за фактом вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_5 від 21.11.2023, відповідно до якої 20.11.2023 близько 11:35, знаходячись в місці тимчасового розташування складу РАО військової частини НОМЕР_1 у районі АДРЕСА_5 , начальник складу взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_6 головний сержант ОСОБА_5 під час спілкування з командиром роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_12 та заступником командира роти з МПЗ роти матеріального забезпечення батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_21 був виявлений у перебуванні в стані алкогольного або наркотичного сп?яніння (нечітка хода, вимова тощо), на що йому було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для перевірки щодо стану алкогольного сп?яніння. Після чого, головний сержант ОСОБА_5 , різко відреагувавши на це, пішов у склад та повернувшись зі зброєю, що перебувала на зберіганні в складі РАО, та відкрив стрілянину в бік командира роти та заступника командира роти з МПЗ. Покинувши лінію вогню капітаном ОСОБА_12 була надана доповідь командиру батальйону логістики про дану подію, а старшим лейтенантом ОСОБА_9 викликані національна поліція та військова служба правопорядку на місце події. Головний сержант ОСОБА_5 продовжував здійснювати постріли в бік начальника служби РАО капітана ОСОБА_19 , який був присутній на складі під час даної події. Також ОСОБА_22 обстріляв цивільний легковий автомобіль CHEVROLET LACETTI (д/н НОМЕР_7 ), який належить заступнику командира роти з МПЗ ОСОБА_9 . У подальшому ОСОБА_16 обстріляв цивільний автомобіль MERCEDES VITO (д/н НОМЕР_8 ), на якому прибули на склад РАО лейтенант ОСОБА_10 та матрос ОСОБА_11 , та поранив лейтенанта ОСОБА_10 у праву руку. Після надання першої медичної допомоги лейтенант ОСОБА_10 від госпіталізації відмовився. 20.11.2023 о 16:12 даний військовослужбовець був затриманий співробітниками спецпідрозділу КОРД /т.2. а.п.48-50/

Даними акту приймання-передачі №В1130 та додатку №4 до нього, відповідно до якого, серед іншого, 08.03.2022 ВЧ НОМЕР_1 передано автомат АК-74 5,45 мм, номерний облік стрілецької зброї НОМЕР_9 /т.2 а.п.85-90/.

Висновком експерта №СЕ-19/115-23/17082-БЛ від 08.12.2023, відповідно до якого наданий на експертизу предмет є вогнепальною зброєю - 5,45-мм автоматом Калашникова (AK-74), № НОМЕР_2 , 1986 року виготовлення, виробництва Іжевського машинобудівного заводу, СРСР. Наданий на експертизу автомат придатний для стрільби. Із наданого на експертизу 5,45-мм автомату Калашникова (АК-74), № 4482661, 1986 року виготовлення, виробництва Іжевського машинобудівного заводу, СРСР, здійснити постріл без натискання на спусковий гачок (за загальних умов - падіння зброї, ударів по деталям зброї, струсів зброї, перегортання зброї у руках) - не є можливим. Ознак переробки, внесення змін у конструкцію, дефектів (люфтів, пошкоджень тощо) ударно-спускового механізму наданого на експертизу автомату - не виявлено. Надані на експертизу предмети в кількості 29 шт є складовими частинами боєприпасів - стріляними гільзами 5,45-мм військових патронів (5,45х39 мм). На поверхнях наданих на експертизу 29-ти гільз відобразились сліди від деталей зброї придатні для ідентифікації зброї, з якої вони могли бути стріляні. На денцях наданих на експертизу гільз наявні маркувальні позначення у вигляді написів: 4 предмети - "270 88", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "88" - останні дві цифри року виготовлення (1988 р.в.); 11 предметів - "270 82", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "82" - останні дві цифри року виготовлення (1982 р.в.); 1 предмет - "60 90", де "60" - код патронного заводу (Бішкекський штамповочний завод), а "90" - останні дві цифри року виготовлення (1990 р.в.); 10 предметів - "270 85", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "85" - останні дві цифри року виготовлення (1985 р.в.); 1 предмет - "270 90", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "90" - останні дві цифри року виготовлення (1990 р.в.); 2 предмети - "270 88", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "88" - останні дві цифри року виготовлення (1988 р.в.). Досліджувані гільзи в кількості 29 шт стріляні з наданого на експертизу 5,45-мм автомату Калашникова (АК-74), №4482661, 1986 року виготовлення, виробництва Іжевського машинобудівного заводу, СРСР. Надані на експертизу предмети в кількості 63 шт є боєприпасами - 5,45-мм військовими патронами із кулею зі сталевим осердям (5,45х39 мм). Патрони в кількості 63 шт призначені для стрільби зі зброї калібру 5,45 мм (5,45x39): автоматів "АК-74", "АКС-74", "АКС-74У", "АК-74М", виробництва СРСР; "9А-91", "AH-84", "АК-12", "АК-107/108", "АЕK-971", "АК-101/102" виробництва РФ; "NGM-81", виробництва Венгрії; "К-3", виробництва Арменії; "Вепр", виробництва України; "Wieger StG-942", виробництва Федеративної республіки Німеччина; "Skbkwz. 89", "Kbkwz. 88 Tantal", виробництва Республіки Польща та ін.; кулеметів "РПК-74", "РПКС-74", "ПУ-21", виробництва СРСР та ін.; стрілецько-гранатометних комплексів: "80.002", виробництва СРСР; "АДС", виробництва РФ та ін.; автоматно-гранатометних комплексів: "А-91", виробництва РФ та ін.; снайперської гвинтівки: "SSG-82", виробництва Федеративної республіки Німеччина та ін. Крім того дані патрони можуть бути використані для стрільби із переробленої або виготовленої саморобним способом зброї відповідного калібру. Наданий на експертизу один предмет є боєприпасом - 7,62-мм гвинтівковим патроном з кулею підвищеної пробивної здатності (7,62х54 мм). Даний один патрон призначений для стрільби зі зброї калібру 7,62 мм (7,62x54): 7,62-мм гвинтівки зразка 1891 р. конструкції Мосіна, 7,62-мм карабіна Мосіна зразка 1891/30 р., 7,62-мм карабіна Мосіна зразка 1938 р., 7,62-мм карабіна Мосіна зразка 1944 р., автоматичної гвинтівки Сімонова зразка 1936 р. (аBС-36), снайперської гвинтівки Токарєва зразків 1938 р. і 1940 р. (CBТ-38, СВТ-40), снайперської гвинтівки Драгунова (СВД), кулеметів Дегтярьова (ДП-27, ДС-39, ДТ, ТАК, ДТМ, РПД), станкових кулеметів Максима і Горюнова (зразка 1910 р., СГ-43, СГМ, СГМТ), ротного кулемета РП-46, кулеметів Калашнікова (ПК, ПКС, ПКМ, ПКМС, ПКТ, ПКЕ, ПКБ, ПКМБ) та ін. Може також використовуватися з мисливським магазинним карабіном МЦ-18, комбінованими рушницями МЦ5-02, МЦ-7, цільовими спортивними гвинтівками і карабінами: АВ, АВЛ, БИ-7,62, МЦ13, МЦ13-1, МІЦ13-2, МЦ-17, МЦ17-1, МЦ17-2, "Зеніт", "Зенит-2", "Зенит-5", ЦВ-50, ЦВ-56, "Тайфун, 7,62", "Тайфун-1" та ін. Крім того даний патрон може бути використаний для стрільби із переробленої або виготовленої саморобним способом зброї відповідного калібру. Надані на експертизу патрони в загальній кількості 64 шт придатні до стрільби. На денцях гільз 63-х патронів, наданих на експертизу, наявні маркувальні позначення у вигляді написів: 61 патрон - "270 82", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "82" останні дві цифри року виготовлення (1982 р.в.); 1 патрон - "270 85", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "85" - останні дві цифри року виготовлення (1985 р.в.); 1 патрон - "270 90", де "270" - код патронного заводу (Ворошиловградський патронний завод), а "90" - останні дві цифри року виготовлення (1990 р.в.). На денці гільзи одного патрону, наданого на експертизу, наявні маркувальні позначення у вигляді написів: "17 94", де "17" - код патронного заводу (Барнаульський патронний завод), а "94" - останні дві цифри року виготовлення (1994 р.в.) /т.2 а.п.114-134/.

Висновком експерта №СЕ-19/115-23/17118-АВ від 12.01.2024, відповідно до якого вартість матеріального збитку (шкоди), завданої власнику колісного транспортного засобу автомобілю CHEVROLET LACETTI д/н НОМЕР_7 може складати 195261 грн /т.2 а.п.146-157/.

Реєстраційною карткою ТЗ підтверджується, що транспортний засіб CHEVROLET LACETTI д/н НОМЕР_7 належить ОСОБА_13 /т.2 а.п.159/.

Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , про що складено відповідний протокол від 29.12.2023, з відеозаписом до нього (відеозапис даної слідчої дії був безпосередньо відтворений під час судового засідання), свідок у присутності понятих у с.Висунськ Миколаївської області біля складу військової частини НОМЕР_1 вказав де стояв автомобіль Миценка, коли вони вдвох приїхали до складу. Де стояв ОСОБА_23 , коли вони вийшли з автомобіля. Обійшли з ОСОБА_24 з лівого кута склад. Вийшов ОСОБА_25 і на куту спілкувалися з ним з приводу його стану. Потім ОСОБА_25 пішов до складу, вийшов, і з лівого кута біля складу здійснював постріли вгору і під ноги. Показав як вони з ОСОБА_24 відходили від нього. ОСОБА_26 залишався на місці. Він та ОСОБА_24 , коли обійшли склад, чули як спрацювала сигналізація та чули постріли. Обійшовши склад, з далеку бачили машину ОСОБА_24 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , про що складено відповідний протокол від 29.12.2023, з відеозаписом до нього (відеозапис даної слідчої дії був безпосередньо відтворений під час судового засідання), потерпілий в присутності понятих у с.Висунськ Миколаївської області біля складу військової частини НОМЕР_1 вказав де зупинив автомобіль. Біля складу на автомобілі стояв Когут. За кутом складу, зліва чекали ОСОБА_25 . Через декілька секунд з`явився ОСОБА_25 . Стояв від них 1 або 1,5 метра. Потім ОСОБА_25 пішов до складу, вони залишалися на місці. За кута вийшов ОСОБА_25 , почули вистріли. Почав стріляти вгору, у ноги. Показав як вони з ОСОБА_27 відходили від нього. ОСОБА_26 залишався на місці. Він та ОСОБА_27 обійшли склад, чули постріли, спрацювала сигналізація. Обійшовши склад з далеку бачили машину. Потім бачив як знов почав стріляти в машину.

Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 , про що складено відповідний протокол від 29.12.2023, з відеозаписом до нього (відеозапис даної слідчої дії був безпосередньо відтворений під час судового засідання), потерпілий в с.Висунськ Миколаївської області вказав де знаходилась розстріляна машина ОСОБА_28 .

Вказані під час проведення слідчих експериментів обставини свідок ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_9 підтвердили безпосередньо суду.

Потерпілий ОСОБА_9 під час судового розгляду надав показання про те, що знайомий з ОСОБА_5 ще з самого початку військової служби, у близьких відносинах з ним не перебував. ОСОБА_5 розповідав йому про проблеми з дружиною. 20.11.2023 близько 11:00 командир роти ОСОБА_27 , який є безпосереднім командиром роти, сказав поїхати на склад, оскільки капітан ОСОБА_29 , на той момент командир роти охорони, спілкуючись з ОСОБА_25 по мобільному зв`язку розповів ОСОБА_27 , що той щось неадекватно себе поводить і звертається до офіцера зверхньо. Тому вони вирішили приїхати до ОСОБА_5 . На склад поїхали на його автомобілі «Шевроле Лачетті». Коли приїхали до складу, на вулиці нікого не було. Зайшовши на склад, вони побачили начальник РАВу - капітана ОСОБА_23 . Когут повідомив їм, що ОСОБА_25 в середині складу. На дворі вони чекали ОСОБА_25 . Коли останній вийшов зі складу, попросили його відійти в сторону. ОСОБА_25 перебував не в такому стані як завжди, він себе поводив, як люди в стані сп`яніння. У нього були не чіткі рухи, нечітка вимова. Йому було запропоновано проїхати до ВСП. Він відійшовши від ОСОБА_27 та ОСОБА_25 , зателефонував до ВСП. У телефонній розмові він повідомив військовослужбовця ВСП, що військовослужбовець ОСОБА_25 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Військовослужбовець ВСП через неможливість прибути до них, сказав йому везти обвинуваченого до ОСОБА_30 . ОСОБА_27 запропонував ОСОБА_25 проїхати з ними. ОСОБА_25 було запропоновано взяти свій військовий квиток і їхати з ними, на що він різко відреагував, можна сказати розвернувся та пішов до складу, вже через декілька хвилин він вийшов зі складу. Зі складу вийшов зі зброєю та почав стріляти. Спочатку стріляв у повітря, в сторону, потім почав стріляти в сторону капітана ОСОБА_27 , стріляв йому під ноги. Це все відбувалася на відстані 6-7 метрів. Коли ОСОБА_27 почав відходити в сторону і назад, ОСОБА_25 продовжував постріли одиночними вистрілами чергуючи їх. Потім коли капітан ОСОБА_27 до нього наблизився, то ОСОБА_25 стріляв повз них, стріляв під ноги. Він стріляв не прицільно. Коли закінчилися набої, ОСОБА_25 почав перезаряджати автомат та вигукнув, що в нього є граната. Не ризикуючи своїм життям та здоров`ям вони відійшли за склад. Він їх не переслідував, коли вони обходили склад, він викликав ще раз ВСП та повідомив про події. Викликав також представників поліції. Обійшовши склад вони побачили як ОСОБА_25 почав розстрілювати його автомобіль. Коли обходили склад, він на телефоні увімкнув відеофіксацію. На відео зафіксовано як ОСОБА_25 розстрілював автомобіль. Потім начальник ОСОБА_31 наказав ОСОБА_25 припинити вогонь. Через деякий час, ОСОБА_23 та ОСОБА_32 підійшли до нього та вони всі разом поїхали в напрямок села. У той час як їхали, бачили автомобіль Мерседес Віто, але його вони не зупинили.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_25 був начальником складу та був у нього в підпорядкуванні. 20.11.2023, десь за годину до події, йому приходили голосові повідомлення від командира роти ОСОБА_33 , що є підозра що військовослужбовець у стані алкогольного сп`яніння. Він приїхав до ОСОБА_25 на місце його роботи - склад тимчасового зберігання у с. Висунськ Миколаївської області. Спілкувався з ним як безпосередній його командир. Поруч з ним був ОСОБА_24 . Була підозра щодо стану ОСОБА_25 , через його поведінку. Було запропоновано взяти речі, документи, закрити склад, і бути готовим виїжджати на освідування щодо стану алкогольного сп`яніння в м.Снігурівка. У військовій частині не проводять освідування. ОСОБА_25 пішов до складу, потім вийшов з автоматом, декілька разів стріляв у повітря, потім під ноги стріляв. Коли в нього заклинив автомат, обвинувачений повідомив, що в нього є граната. ОСОБА_25 , спочатку пішов, не відмовився. Він пішов до складу та почав стріляти. Він не рахував постріли. Після чого, пішов стріляти по автомобілю. Бачив як він застосував гранату. На автомобілі ОСОБА_34 не залишилася нічого «живого». Після цього, коли вони повертались, бачили по дорозі автомобіль Мерседес Віто. Згодом, коли прибув на місце затримання обвинуваченого, то вже був розстріляний автомобіль Мерседес Віто. ОСОБА_25 знав чия то була машина, у зв`язку з чим, він просто не хотів щоб везли на «задувку», чому прийняв рішення стріляти по машині, напевно щоб машина не їздила, можливо вирішив налякати, помститися, точної мети не може назвати. Він підозрює, що перебування в стані алкогольного сп`яніння призвело до таких дій. До цієї події вже були випадки, коли ОСОБА_25 їздив на освідування. Він спокійна людина.

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні показав, що проходить службу в НОМЕР_10 з травня 2022. З ОСОБА_16 знайомий з 2022 року, мали службові, дружні відносини. Восени, точної дати не пам`ятає коли, о 10:00, зателефонували щодо виконання роботи на складі в с.Висунськ. Вони поїхали на склад, з воріт вийшов ОСОБА_25 , привітався і повернувся у приміщення. На вулиці чекали інших військовослужбовців, для виконання робіт на складі. Через декілька хвилин із-за складу почули декілька пострілів, конкретно сказати хто стріляв в той момент, ми не бачили, бо ми були з іншої сторони приміщення. Сіли в машину та поїхали. По дорозі зустріли інших військовослужбовців, яких чекали на складі. Ввечері того ж дня повернулись до складу та бачили розстріляний бус.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показав, що з липня 2021 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зранку о 08:00, точної дати не пам`ятає коли, він приїхав до артилерійського складу. Ворота були зачинені. Зателефонував ОСОБА_25 , він відкрив ворота, сказав йому викликати військовослужбовців для роботи. ОСОБА_25 викликав військовослужбовців через командира роти охорони ОСОБА_29 . Після чого він отримав дзвінок від ОСОБА_29 на рахунок того, що ОСОБА_25 дуже нечемно спілкувався. ОСОБА_29 набрав його командира - Калашнікова. ОСОБА_27 приїхав зі своїм заступником. Викликали ОСОБА_25 на бесіду. Він залишався у складі. Почув з вулиці крики. Після цих криків ОСОБА_25 зайшов у склад з автоматом у руках та сказав, щоб більше не підходили. Потім ОСОБА_25 з гранатою пішов до ящику з автоматами. На той час на складі було багато боєприпасів. ОСОБА_25 взяв автомат, перезарядив. Наказав вийти всім зі складу, вантажники почали кричати. Він не слухав. Після цього зі сторони сховища бачив ОСОБА_27 та його заступника. Бачив як ОСОБА_25 їм погрожував, кричав, стріляв у повітря. Він пішов до своєї машини, забрав ОСОБА_27 та заступника, поїхали. Коли їхали бачили як на зустріч їхав автомобіль Мерседес.

Свідок ОСОБА_36 у судовому засіданні показав, що у листопаді, точної дати та часу не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_25 . В обов`язки ОСОБА_25 входить зв`язуватися з ним для організації його підрозділом військовослужбовців для робіт, його підрозділ виконує обов`язки охорони об`єкту. З телефонної розмови він зрозумів, що ОСОБА_25 в стані сп`яніння незв`язна мова, висловлювався агресивно. Він зателефонував командиру роти ОСОБА_27 і повідомив про це. У цей час військові виїхали для виконання робіт. Після розмови з командиром роти, йому доповіли про стрільбу, яка була на території, одна група військових була там. Він на місці події не був.

Свідок ОСОБА_37 у судовому засіданні показав, що він є військовослужбовцем. ОСОБА_25 до цієї події знав два роки, конфліктів з ним не було. На складі він виконував відповідну роботу. Знає, що ОСОБА_25 не відпускали у відпустку, останній не бачився з родиною. Зі слів третіх осіб у ОСОБА_25 були конфлікти з дружиною. У день події він приїхав до складу. Він почув стрілянину за складом та вони підійшли до складу. ОСОБА_38 зайшов до складу, взяв автомат з ящика, перезарядив. На виході повідомив йому, що роботи сьогодні не буде, щоб їхали додому. Вони поїхали. За той час чув 4 постріли. Наступного дня на території складу бачив два розстріляних автомобіля, а саме бус та легковий автомобіль.

Отже, аналіз вищезазначених доказів, наданих стороною обвинувачення, дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним.

Щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.352 КК України

Органом досудового розслідування серед іншого, дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.352 КК України як умисне пошкодження майна, що належить службовій особі, у зв`язку з їхньою службовою діяльністю, а також вчинення таких дій щодо їх близьких родичів, вчинені шляхом вибуху або іншим загальнонебезпечним способом.

Кримінальна відповідальність за ч.1 ст.352 КК України настає у разі умисного знищення або пошкодження майна, що належить службовій особі чи громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з їхньою службовою чи громадською діяльністю, а також вчинення таких дій щодо їх близьких родичів. А за ч.2 ст.352 КК за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені шляхом підпалу, вибуху або іншим загальнонебезпечним способом, або такі, що спричинили загибель людей чи інші тяжкі наслідки.

Предметом злочину є рухоме або нерухоме майно, яке належить службовій особі, громадянинові, який виконує громадський обов`язок, або їх близьким родичам.

За такого, суд з урахуванням того, що потерпілим у даному кримінальному правопорушенні є ОСОБА_9 , який є законним володільцем транспортного засобу «Шевроле Лачетті», державний номер НОМЕР_3 й саме на заподіяння йому шкоди був спрямований умисел обвинуваченого, вважає, що з кримінально-правової кваліфікації обвинувачення слід виключити таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення таких дій щодо їх близьких родичів, як зайву.

У сукупності, всі вищезазначені докази сторони обвинувачення є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 поза розумним сумнівом вчинив опір начальникові, вчиненому із застосуванням зброї в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст.404 КК України та умисне пошкодження майна, що належить службовій особі, у зв`язку з їхньою службовою діяльністю, вчиненого шляхом вибуху або іншим загальнонебезпечним способом та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.352 КК України.

Мотиви неврахування судом окремих доказів

Під час судового розгляду стороною обвинувачення при дослідженні письмових доказів було надано протокол допиту свідка ОСОБА_9 з додатком CD диск з відеозаписом, наданого ОСОБА_9 відеозапису фіксації дій ОСОБА_5 та голосового повідомлення направленого ОСОБА_5 .

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).

Згідно зі ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Положення ст. 245-1 КПК докладно регламентують порядок зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що про здійснення зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

Всупереч даним положенням, відповідний протокол не було складено слідчим.

У зв`язку з викладеним, наданий стороною обвинувачення диск з відеозаписом, наданого ОСОБА_9 відеозапису фіксації дій ОСОБА_5 та голосового повідомлення направленого ОСОБА_5 не можуть бути взяті до уваги судом як допустимий доказ.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 і визнане судом недоведеним

Окрім вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, що наведені у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме як замах на вбивство двох осіб, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, за таких обставин.

Так, згідно обвинувального акту, головний сержант ОСОБА_5 , 20.11.2023 близько 12 год., перебуваючи біля складу РАО військової частини НОМЕР_1 , розташованого поблизу АДРЕСА_2 ,побачивши, що до складу РАО під`їхав цивільний автомобіль «Мерседес Віто» (англ. MERCEDES VITO) державний номер НОМЕР_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що у вказаному автомобілі перебувають люди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті людей і бажаючи їх настання, з автомату АК-74 номер НОМЕР_2 , здійснив декілька пострілів по автомобілю «Мерседес Віто» (англ. MERCEDES VITO)державний номер НОМЕР_4 , влучивши, крім іншого, у лобове скло автомобілю, за яким, на водійському та передньому пасажирському сидіннях, знаходились лейтенант ОСОБА_10 та матрос ОСОБА_11 , при цьому лейтенанту ОСОБА_10 були заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді саден, поверхневої рани, синців правої верхньої кінцівки, вчинивши таким чином умисні дії, безпосередньо спрямовані на вчинення протиправного заподіяння смерті двох осіб, при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Підтримуючи вказане висунуте обвинувачення, прокурор послався на докази, які також були вже проаналізовані вище судом.

Разом з тим, дослідивши надані прокурором докази, а також допитавши обвинуваченого, потерпілих та свідків обвинувачення, суд дійшов висновку що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 .

Як визначено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст.62 Конституції України, положеннями ст. 17 КПК, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, приписами ч. 3 ст. 373 КПК обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 є обов`язковою до застосування при розгляді справ як джерело права, саме на сторону обвинувачення покладається тягар доведення вини особи, а всі сумніви повинні тлумачитися на користь останньої. Згадана сторона зобов`язана надати суду докази, достатні для визнання обвинуваченого винуватим (рішення від 6 грудня 1988 року у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії», заява №10590/83).

Відповідно до положень ст. 92 КПК у кримінальному провадженні обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення. Тобто, пред`являючи особі обвинувачення у вчиненні конкретного кримінального правопорушення з кваліфікацією її дій за статтею (частиною статті) КК, сторона обвинувачення фактично визначає, які обставини вона буде доводити перед судом.

За змістом ст. 23, ч. 1 ст. 89 КПК суд вирішує питання достатності доказів на підставі їх безпосереднього дослідження, оцінюючи всі фактичні дані в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Статтею 373 КПК встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

При цьому обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. При оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (див. рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року).

Також як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З другого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови ВС від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі №195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі №754/17019/17, від 16.09.2020 у справі №760/23459/17, від 03.02.2021 у справі №761/7897/18 та ін.).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі №761/7897/18 також зазначив, що суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

Отже, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Але суд, оцінивши кожний досліджений доказ, на які послався прокурор, а також показання обвинуваченого відповідно до ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вказані докази поза розумним сумнівом не підтверджують винуватість ОСОБА_5 у висунутому обвинуваченні в частині замаху на вбивство двох осіб, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, за таких обставин.

Вирішуючи питання про доведеність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України КК, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Закінченим є замах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 13 лютого 2020 року (справа № 164/1826/17, провадження № 51-6292 км 19).

Пленум Верховного Суду України у пункті 22 своєї постанови «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07 лютого 2003 року роз`яснив, що питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

З показань обвинуваченого слідує, що після події з ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , коли виходив зі складу побачив, що стоїть транспортний засіб, він відкрив вогонь по ньому. Стріляв у двигун, так як не знав хто в транспортному засобі знаходиться. Одна куля прийшла в лобове скло. Використав приблизно 6-12 патронів. Стріляв у передню частину транспортного засобу. Транспортний засіб знаходився метрів 10 від воріт. Він не знав хто в транспортному засобі. Стріляв, щоб «зупинити», «вигнати». Хотів розізлити, щоб відкрили вогонь на нього. У нього не було бажання позбавити життя. І він міг це зробити, бо має відповідні навички. ОСОБА_11 він не бачив. Бачив як ОСОБА_10 накладав собі на руку турнікет. ОСОБА_10 кричав, що його в руку ранило. Потім, коли він почув, що там був ОСОБА_10 , який казав « ОСОБА_38 не стріляй, що ти робиш» пішов до себе в кабінет у склад. В кабінеті був затриманий співробітниками служби.

Потерпілий ОСОБА_10 під час судового засідання надав показання про те, що йому зателефонував староста села Висунськ та повідомив, що відбувається стрільба на складі, десь біля обіду. Він сів із ОСОБА_39 у автомобіль Мерседес Віто, що був у їх підрозділі й поїхали до місця подій складу. Вони одягнули бронежилети, каски та десь через хвилин 10-15 були на місці події. Побачили перед собою розстріляний автомобіль Шевроле, побачили ОСОБА_25 , зупинилися і по ним відкрив вогонь обвинувачений ОСОБА_25 . Можливо це відбувалося 10-15 хвилин. Метрів 20-15 від них був ОСОБА_25 . ОСОБА_25 почав стріляти і він відчув, що його ранили чи підбили, текла кров коли він перезаряджав зброю, то вони відійшли. На правій руці текла кров. ОСОБА_40 з ОСОБА_41 вони відійшли до фельдшера. Коли йшли, ОСОБА_25 не стріляв по ним, не доганяв. Пов`язку наклав фельдшер і все. Поранення було не від кулі, а від скла. Розбилось скло і осколком скла отримано поранення. Далі зателефонували ОСОБА_42 (коменданту) та повідомили про ці події. Він хотів заспокоїти ОСОБА_25 казав йому: « ОСОБА_38 не потрібно стріляти, навіщо, я ранений». Він про це казав, коли той перезаряджав зброю. ОСОБА_5 йому нічого не казав. Стріляв у лобове скло, капот, у передню частину, вони передом під`їхали, двері пасажирські. Лобове скло не затоноване. Одна куля точно була. Він не рахував, можливо 3-4 рази стріляв. Він його бачив, не знає прицільно чи не прицільно здійснював постріли. Зазначив, що ні, не цілився він. Просто так стріляв, по автомобілю, не прицільно. Він не цілився конкретно, однак попав у автомобіль. ОСОБА_41 сидів на пасажирському сидінні. З ОСОБА_41 вийшли одночасно з автомобіля. За машиною він напевно їх не бачив, там була огорожа бетонна. До цих подій з ним мав нормальні відносини. Були у ОСОБА_25 психологічні проблеми, можливо сімейні.

Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 , про що складено відповідний протокол від 29.12.2023, з відеозаписом до нього (відеозапис даної слідчої дії був безпосередньо відтворений під час судового засідання), потерпілий в с.Висунськ Миколаївської області вказав де вони зупинилися на автомобілі Мерседес Віто. Що він сидів справа від водія. Двері складу були відкриті. Він відкрив передні пасажирські двері. ОСОБА_38 почав стріляти по машині. Показав, як після здійснення пострілів ОСОБА_38 почав підходити, опустив зброю, почав перезаряджати зброю. Він обійшов автомобіль з переду, і пішли з ОСОБА_43 за бетону огорожу.

Потерпілий ОСОБА_11 під час судового засідання надав показання про те, що в той день водій у їх підрозділі був у відпустці. З ОСОБА_25 були службові відносини. Поступила інформація від начальника, вони виїхали з ОСОБА_10 . Він сів за кермо Мерседес Віто. Коли приїхали, зупинилися біля ОСОБА_28 . Біля складу нікого не було. Потім ОСОБА_38 вийшов зі складу. Почав стріляти. Він випригнув з машини. ОСОБА_25 стріляв не прицільно, хаотично по машині. Автомат був направлений в сторону машини. У нього ушкоджень не було. У ОСОБА_44 бачив кров. Не знає чи бачив його ОСОБА_25 .

Показання потерплих узгоджуються з протоколом огляду місця події від 20.11.2023, зокрема автомобіля "Мерседес Віто" в частині розміщення отворів від куль на кузові автомобіля, зокрема у його передній нижній частині та по всьому периметру автомобіля, що свідчить про хаотичний порядок здійснення пострілів обвинуваченим.

Відповідно до довідки від 24.11.2023, бойовий медик саперної роти ОСОБА_45 , доповіла, що 20.11.2023 до неї звернувся ОСОБА_10 з пораненням на правій руці в районі окістя. При огляді: пошкодження верхнього шкіряного покрову з незначним заглибленням у м`яку тканину. Уламків та сторонніх предметів у рані не виявлено. Місце поранення та ділянка навколо нього оброблена перекисю водня і перев`язана стерильною пов`язкою /т.2 а.п.103/.

Відповідно до висновку експерта №1062 від 28.1.2023, у ОСОБА_10 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден, поверхневої рани, синців правої верхньої кінцівки. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від 3 дій тупими твердими предметами, не виключено осколками скла при пострілі із будь-якої вогнепальної зброї,з давністю утворення біля 7 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне) /т.2 а.п.105-107/.

Викладене у своїй сукупності, характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення злочину шляхом хаотичних неприцільних пострілів у бік автомобіля з автомату, з метою зупинити даний автомобіль, продовжуючи вчинення активного опору командирам за небажання виконувати їх законні вимоги прослідувати для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння, незначна відстань з якої здійснювалися постріли 13 метрів, значний військовий досвід обвинуваченого, що вказує про можливість доведення за бажання умислу на вбивство потерпілих до кінця, добровільне припинення пострілів, у той час коли потерпілі вийшли з автомобіля, враховуючи показання потерпілих про те, що з обвинуваченим неприязнених відносин не було, обвинувачений цілився в автомобіль та міг їх вбити, якби бажав цього у час коли вони відходили, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 мав умисел на опір начальникові, який розпочався з протидії законним вимогам начальників ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , прослідувати до ВСП для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та закінчився лише тоді, коли обвинувачений відігнав від автомобіля ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , досягнувши свої цілі не їхати на освідування. Зазначений розвиток подій свідчить про те, що обвинувачений не мав умислу на вбивство потерпілих. Мотиву за якого обвинувачений міг би вчинити вбивство двох потерпілих стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено та в судовому засіданні не встановлено.

Судовий розгляд, як зазначено в статті 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, які й висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст. 337 КПК передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Разом з тим, ці положення не вказують на те, що у разі не підтвердження за результатом судового розгляду висунутого особі обвинувачення сторона обвинувачення може очікувати, що суд самостійно віднайде в діях цієї особи бодай якийсь інший злочин і ухвалить обвинувальний вирок, оскільки саме доведення перед судом винуватості особи у вчиненні злочину є прямим обов`язком сторони обвинувачення.

За наслідками дослідження всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про недоведеність того, що в діянні ОСОБА_5 є склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України. За вказаним обвинуваченням ОСОБА_5 підлягає виправданню на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті зазначено про наявність обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Сторона захисту вважала, що зазначена обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, посилаючись на виписку із медичної картки, де встановлено, що на час огляду, який було проведено 21.11.2023 ОСОБА_5 був тверезий /т.2 а.п.99/.

З показань обвинуваченого слідує, що він напередодні вживав алкогольні напої, зранку свій стан оцінював або середній або легкий, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зазначали, що у ОСОБА_5 були наявні ознаки сп`яніння, огляд обвинуваченого було проведено 21.11.2023, тоді як події мали місце 20.11.2023, тому суд вважає доводи сторони захисту неспроможними та доведеною обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті також зазначено про наявність обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.352 КК України такої як вчинення злочину загальнонебезпечним способом. Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 67 КК України суд не може визнати цю обставину як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого, у зв`язку з тим, що ця ознака впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За змістом статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення і попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні особливо тяжкі кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади та встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення).

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно медичних довідок, ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 не належить до осіб з інвалідністю.

ОСОБА_5 одружений та має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_5 за місцем проходження служби характеризується посередньо.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяв їх розкриттю, а також того, що у обвинуваченого наявні обставини, які обтяжують його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі ближче до нижчої межі, за сукупністю кримінальних правопорушень в силу ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При цьому судом враховані висновки Верховного Суду щодо дискреційних повноважень суду щодо визначення виду та міри покарання (постанови Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 337/3654/16-к, від 28 травня 2020 року у справі №753/13972/17 та від 06 серпня 2020 року у справі №759/13520/18).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Суд встановив, що 20.11.2023 о 22:15 ОСОБА_5 був затриманий у даному кримінальному провадженні /т.1 а.п.192-195/. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.11.2023 щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою /т.2 а.п. 10-13/. Запобіжний захід продовжувався слідчим суддею та Снігурівським районним судом Миколаївської області. Останній раз 20.12.2024, продовжено запобіжний захід до 17.02.2025.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому реального покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченому ухилитися від суду, строк його тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 20.11.2023 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

Щодо цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_5 на його користь 198973,23 грн заподіяної йому злочинними діями останнього матеріальної шкоди та 60000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що внаслідок злочинних дій було пошкоджено автомобіль «Шевроле Лачетті», державний номерний знак « НОМЕР_3 ». Він є фактичним володільцем автомобіля. Згідно висновку експерта матеріальна шкода становить 195261 грн. Також, ОСОБА_9 поніс витрати на транспортування транспортного засобу для його огляду в розмірі 3712,23 грн. Вважає, що внаслідок протиправних дій йому була заподіяна моральна шкода, позивач, пережив стрес, було порушено нормальний спосіб життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 60000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_9 підтримав заявлений цивільний позов. Щодо витрат на транспортування, зазначав, що ним було придбано газ та бензин для транспортування пошкодженого автомобіля з Висунськ до Снігурівки, зі Снігурівки до м.Миколаєва для проведення експертного дослідження. Зазначені витрати підтверджуються фіскальними чеками. Щодо моральної шкоди, зазначає що у зв`язку з вчиненим, він пережив стрес, моральну шкоду він оцінює в 60000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_5 цивільний позов визнав.

Відповідно до ч.1, 4, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5).

Щодо позову в частині відшкодування матеріальної шкоди

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір матеріального збитку, підтверджується висновком експерта СЕ19/115-23/17118-АВ.

Позивачем на підтвердження витрат на транспортування надано фіскальні чеки на загальну суму 3712,23 грн (дизельне паливо на суму 2388,33 грн, газ скраплений на суму 442,50 грн, газ скраплений на суму 291,80 грн, газ скраплений на суму 589,60 грн).

Отже, з урахуванням того, що відповідач позов в частині матеріальної шкоди визнає, а позивач в свою чергу надав докази понесених витрат, суд вважає, що цивільний позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо відшкодування моральної шкоди

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, потерпілий ОСОБА_9 зазнав моральних страждань та був змушений змінити свій звичний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, своєї службової діяльності, оскільки останній користувався пошкодженим автомобілем в службових цілях.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню частково у розмірі 20000 грн.

Щодо інших питань

У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальному розмірі 10537,48 грн, а саме за проведення експертизи №СЕ-19/115-23/17082-БЛ у розмірі 7887,00 /т.2 а.п.113/ та авто-товарознавчої експертизи №СЕ19/115-23/17118-АВ у розмірі 2650,48 грн /т.2 а.п.145/.

Питання про арешт майна слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174 КК України.

Питання про долю речових доказів, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.404, ч.2 ст.352 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.404 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

за ч. 2 ст.352 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20.11.2023, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.11.2023 до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.11.2023 арешт на майно.

Речові докази: вогнепальну зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 4 магазини до автомату АК-74; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу DM-51; предмет схожий на гранату іноземного виробництва типу GHO-1; патрони вилучені з магазинів, калібру 5,45 у кількості 71 шт.;патрони калібру 5,45 у кількості 198 шт.; гільзи калібру 5,45 у кількості 29 шт. та 2 патрони калібру 5,45, патрони калібру 5, 45 у кількості 61 шт. та 1 патрон калібру 7,62, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві - повернути Збройним Силам України в особі Військової частини НОМЕР_1 .

Речові докази - металеві уламки (важель, чеку з кільцем та металеві уламки), які зберігаються в камері зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві - знищити.

Речовий доказ - мобільний телефон марки REALMI повернути ОСОБА_5 .

Речовий доказ - автомобіль CHEVROLET LACETTI д/н НОМЕР_7 , який переданий на зберігання ОСОБА_9 , залишити у розпорядженні останнього.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у розмірі 10537,48 (десять тисяч п`ятсот тридцять сім гривень сорок вісім копійок) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування майнової шкоди 198973,23 (сто дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні двадцять три копійки) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3