Провадження № 1-кс/202/1353/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

19 лютого 2025 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з погодженим заступником керівника прокуратури клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 17 лютого 2025 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що командир однієї з військових частин на території Дніпропетровської області здійснює розтрату бюджетних коштів в інтересах третіх осіб шляхом включення підлеглого військовослужбовця до списку осіб, які беруть участь у бойових діях на 1 лінії оборони та отримання ним додаткових виплат по 100 000 гривень щомісяця, хоча вказаний військовослужбовець участь у бойових діях не приймає.

Нарахування виплат додаткової винагороди військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання, здійснюється на підставі: постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (зі змінами); Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам; Рішення Міністра оборони України від 06.03.2023 № 5718/3.

В ході виконання доручення, працівниками 3-го відділу УПК в Дніпропетровській області ДКП НПУ встановлено, що один із військовослужбовців військової частини громадянин ОСОБА_6 , більше ніж рік відсутній за місцем несення служби, при цьому продовжує отримувати щомісячну заробітну плату в розмірі 30 000 грн., а також за документами рахується як особа, яка перебуває в зоні ведення бойових дій, за що на свій розрахунковий рахунок в одному із банків отримує додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. Крім того, встановлено, що вказаний військовослужбовець виконує особисті доручення, одного із керівників громадянина ОСОБА_7 , а саме працює на нього, за згодою свого безпосереднього керівника громадянина ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування проведено ряд певних слідчих (розшукових) дій та ряд негласних слідчих (розшукових) дій.

14 лютого 2025 року на підстав ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 07.02.2025 проведено санкціонований обшук у квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S25» із сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; дві банківські картки «ПриватБанк»; грошові кошти в розмірі 3551 доларів США та 500 Євро.

14.02.2025 вилучені речі та документи визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

У зв`язку з вищевикладеним, орган досудового розслідування вважає за необхідне в накладенні арешту на майно, яке вилучене під час проведення обшуку

У судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні. Слідчому судді надала пояснення аналогічні тим, що викладені в клопотанні.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на безпідставність його вилучення. Звернув увагу, що у вилученому мобільному телефоні міститься інформація та застосунки пов`язанні з нарахуванням заробітної плати військовослужбовцям військової частини. Грошові кошти є особистими, які утворились шляхом накопичення.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, власника майна, дослідивши матеріали клопотання та долучені до них документи, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року, за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження за № 0000392 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання майна та вилучення документів та речей відповідно до переліку.

14 лютого 2025 року на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S25» із сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; дві банківські картки «ПриватБанк»; грошові кошти в розмірі 3551 доларів США та 500 Євро.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 14 лютого 2025 року вилучені 14 лютого 2025 року під час санкціонованого обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , речі та документи визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000392 від 20.08.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання слідчого про арешт майна подано до суду першого робочого дня 17 лютого 2025 року, що свідчить про дотримання строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт мобільного телефону та грошових коштів, які було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , слідчий суддя зважає, що стороною кримінального провадження не доведено необхідність накладення арешту в рамках кримінального провадження, оскільки слідчим жодним належним доказом не доведено, що зазначений мобільний телефон та грошові кошти містять сліди злочину, та відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому причина для подальшого арешту майна відсутня та клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000392 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1