Справа №195/557/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 25 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Топила, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, немаючий на утриманні неповнолітніх осіб або осіб які потребують піклування, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , контактний телефон відсутній, раніше судимий:

- 26.04.2021 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

- 09.11.2021 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до покарання у вигляді 3 років 7 днів обмеження волі;

- 14.03.2025 року ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання за вироком від 09.11.2021 року, на невідбутий строк 8 місяців 16 днів. Вказана ухвала суду набрала чинності 24.03.2025 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 25.03.2025 року близько 05:00 год. знаходився поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до іншого володіння особи, а саме: приміщення господарської споруди літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за вищевказаною адресою, у якому проживає та яке перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до території вказаного домоволодіння, а також до розташованого на ній приміщення господарської споруди літньої кухні, яка відноситься до іншого володіння особи, ОСОБА_3 , в той же день, тобто 25 березня 2025 року, приблизно об 05 годині 05 хвилин, всупереч волі законного володільця ОСОБА_4 , а так само без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла, території та іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, підійшов до вхідної металевої хвіртки до домоволодіння, яка була зачинена на металевий засув з внутрішньої сторони, де долаючи вказану перешкоду, ОСОБА_3 , шляхом вчинення механічних дій, власною рукою відсунув металевий засув та тим самим відчинив дану металеву хвіртку, через яку вторгся на територію домоволодіння АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою кримінальну діяльність ОСОБА_3 , послідовно, реалізовуючи свій кримінальний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи літньої кухні, розташованої за вищевказаною адресою, усвідомлюючи, що порушує її недоторканність, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, підійшов до вхідних двостулкових дерев`яних дверей літньої кухні, де виявив, що до кожної стулки дверей закріплені металеві кільця, які були зачинені навісним замком.

ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому кримінальному результаті, долаючи чергову перешкоду, шляхом застосування власної фізичної сили, власною рукою став неодноразово смикати за дверну ручку вищевказані двері, внаслідок чого обірвав кріплення лівої стулки дверей, від чого вони відчинилися, після чого він зайшов до приміщення літньої кухні, з метою відпочити, тобто незаконно проник до іншого володіння, яке належить ОСОБА_4 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.162 КК України, як порушення недоторканності житла, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_5 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження. Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, тобто, незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання, пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень (ст. 50 КК України).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 не одружений, непрацюючий, немаючий на утриманні неповнолітніх осіб або осіб які потребують піклування, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, має посередню характеристику з місця проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та протягом умовно-дострокового звільнення від покарання знов вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, схильність до злочинної діяльності і вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи похилого віку.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.162 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_3 був засуджений 09.11.2021 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.389, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до покарання у вигляді 3 років 7 днів обмеження волі. 14.03.2025 року ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, умовно-достроково звільнений від подальшого відбування покарання за вироком від 09.11.2021 року, на невідбутий строк 8 місяців 16 днів.

Частиною 4 ст. 81 КК України передбачено, що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання, нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтею 71 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого таке призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд не вбачає підстав для застосування положень статей 69 та 75 КК України, оскільки він вчинив нове кримінальне правопорушення, будучи звільненим від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково, що вказує на те, що він не став на шлях виправлення та на його суспільну небезпечність.

Відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_3 під час судового розгляду не обиралась, і будь-яких клопотання про її обрання до набрання вироком чинності, не надходило, то суд її не змінює.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_3 необхідно прибути до виправного центру.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного прибуття до виправного центру.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,370,373,374,381,382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного ) року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 дня обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_3 необхідно прибути до виправного центру.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного прибуття до виправного центру.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (звіти за №СЕ-19/104-25/13035 від 04.04.2025), під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у загальному розмірі 3183,60 грн.

Речові докази у справі: чорну тканинну сумку (баул) з різними речами одягом, спортивну тканинну сумку чорного кольору з білими смугами, в якій різні речі - чоловічий одяг, консерви «Сардина» 6 шт., металеві банки «Згущене молоко» 2шт., соняшникова олія 2 пляшки, антиперспірант, картонна коробка з-під навушників, пластикова пляшка об`ємом 1 л. з рідиною червоного кольору та різким запахом спирту, що передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити в останнього; два сліди папілярних ліній, які відкопійовані на дві липкі стрічки скотч і наклеєні на аркуш білого паперу та поміщені до паперового конверту НПУ направлені на дослідження до ДНДЕКЦ - знищити; два паперові конверти, у які упаковано об`єкти та порівняльні матеріали; диск DVD-R із записом з нагрудної бодікамери поліцейського залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

15.04.2025