КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2920/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001043, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 26 лютого 2025 року.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом, всупереч вимог діючого законодавства, необґрунтовано задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За доводами апелянта, заявлені прокурором ризики ґрунтуються на припущеннях, а посилання прокурора лише на тяжкість злочину, не може бути безумовною підставою для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також вважає, що судом при вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою не враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, стан здоров`я обвинуваченого.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з визначенням розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали контрольного провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів сформованого контрольного провадження, на розгляді Печерського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001043 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Під час судового розгляду прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою з огляду на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 26 лютого 2025 року.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що може свідчити про наявність існування ризиків переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності свідчать про існування ризиків переховуватися обвинуваченого від суду, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Також апеляційним судом враховуються положення частини 6 статті 176 КПК України, відповідно до якої, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

На переконання колегії суддів, доводи захисника про те, що суд неправомірно не визначив обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. За приписами статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 26 лютого 2025 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4