ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1166/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2025 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 20000186 від 14.06.2024 р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 26 квітня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимий вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду, маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, 14 червня 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконного придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, та розпочав незаконно її зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, цього ж дня о 14 год. 30 хв., у вестибюлі станції метрополітену «Харківська» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, ОСОБА_3 був затриманий в порядку ст. 298-2 КПК України та у присутності двох понятих чоловічої статі, було проведено особистий обшук та обшук речей ОСОБА_3 , в ході якого з наплічної сумки, яка була при останньому, вилучено поліетиленовий пакет з 38 таблетками світло-коричневого кольору, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,809 г.

Амфетамін, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами). «Таблиця І, Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, а згідно Наказу від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів, психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» «Таблиці 2», маса амфетаміну в таблетках складає 0,809 г, що відноситься до невеликих розмірів.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та суду показав, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, масу психотропної речовини підтверджує, амфетамін придбавав виключно для особистого вживання. У зв`язку із війною він розпочав вживання наркотиків, і самостійно не міг позбавитись залежності. Неодноразово проходив курс лікування від залежності та на даний час не вживає. Просив суд не призначати йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки він усвідомлює протиправність своєї поведінки та має намір остаточно позбавитись залежності.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, вчинене протягом року після засудження за цією ж статтею, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений під час судового розгляду, розкаявся у вчиненому, критично оцінив свою протиправну поведінку.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, типову тяжкість якого кримінальний закон, а саме ч. 4 ст. 12 КК України відносить до умисних нетяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Так, ОСОБА_3 має 52 роки, одружений, офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Разом з тим, згідно з даних виписок із медичних карткок стаціонарного хворого ОСОБА_3 з 07.05.2024 по 19.05.2024 та з 28.10.2024 по 08.11.2024 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозами: «F15.1 Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання інших стимуляторів, включаючи кофеїн. Вживання зі шкідливими наслідками», «F15.2 Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання інших стимуляторів, включаючи кофеїн. Синдром залежності».

Приписами абзацу 20 статті 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Як вбачається з даних досудової доповіді, дослідженням інформації, що характеризує ОСОБА_3 за місцем його проживання, умов його життєдіяльності та відносин у суспільстві, високі результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про неможливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, а також вчинення умисного злочину, відсутності належних висновків та корекції своєї протиправної поведінки, незважаючи на те що судом така можливість давалась, оскільки 02 вересня 2024 року ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд вважає, що індивідуальна тяжкість вчиненого злочину та стійке небажання обвинуваченого до поведінки в межах кримінального закону, є підставою для призначення покарання покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, однак у виді позбавлення волі, яке обвинуваченому належить відбувати реально.

Крім того, обвинувачений вчинив вказане кримінальне правопорушення, не відбувши покарання призначене йому 26 квітня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду.

Таким чином, остаточне покарання суд призначає ОСОБА_3 згідно з приписами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва з урахуванням приписів п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2024 р. та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4543 гривні 68 копійок на рахунок проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: амфетамін, масою 0, 809 г, дифенгідраміл (димедрол), масою 0,249 г., тригексифенідил, масою 0, 062 г., який зберігається в камері схову речових доказів УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку в день його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1