Справа № 146/172/20
Провадження №11-кп/801/100/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000324 від 29 листопада 2019 року, за апеляційною скаргою зі змінами скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 30.07.2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та засуджено до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1256,08 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 08 копійок).

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

29 листопада 2019 року, біля 9 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля вхідної арки Комаргородського вищого професійного училища, що розташоване за адресою с. Комаргород, вул. Соборна, 66 Томашпільського району Вінницької області з метою вчинення незаконних операцій з наркотичними засобами, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, порушуючи встановлений законодавством порядок обігу наркотичних речовин, розуміючи, що це заборонено законом, безоплатно передав ОСОБА_10 подрібнене та висушене листя рослини коноплі, надсипавши його частину зі свого паперового згортка до паперового згортка ОСОБА_10 , таким чином незаконно збув наркотичний засіб.

Після чого, ОСОБА_10 помістив зазначений паперовий згорток до кишені своєї куртки та зберігав при собі для власних потреб без мети збуту.

29 листопада 2019 року о 11 год 40 хв. на території вулиці Жовтнева біля будинку № 18 в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_10 в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції паперовий згорток, всередині якого знаходилась подрібнена та висушена речовина зеленого кольору з різким специфічним запахом коноплі, яку було вилучено.

Відповідно висновку експерта, вилучена в ОСОБА_10 речовина рослинного походження, є наркотичним засобом - канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса канабісу становить 2,121 г. ( у перерахунку на висушену речовину).

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин.

7 листопада 2019 року біля 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, перебуваючи біля колишньої автозаправної станції в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області знайшов два паперових згортки, всередині кожного з яких знаходилось подрібнене та висушене листя рослини коноплі. Після чого, він з метою вчинення незаконних операцій з наркотичними засобами, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, порушуючи встановлений законодавством порядок обігу наркотичних речовин, розуміючи, що це заборонено законом привласнив вказані згортки на свою користь для власних потреб, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_7 помістив один із зазначених паперових згортків до кишені своєї куртки, а інший паперовий згорток до кишені своїх штанів та збергав при собі для власних потреб, таким чином незаконно зберігав при собі наркотичний засіб без мети збуту.

29 листопада 2019 року о 10 год. 10 хв. на території зупинки громадського транспорту, що розташована за адресою с. Комаргород вул. Соборна Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_7 в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції два паперові згортки, всередині кожного з яких знаходилась подрібнена та висушена речовина зеленого кольору з різким специфічним запахом коноплі, яку було вилучено.

Відповідно висновку експерта, вилучена в ОСОБА_7 речовина рослинного походження є наркотичним засобом - канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса канабісу становить 12,17 г.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 10 липня 2024 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вирока Томашпільського районного суду Вінницької області від 30.07.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років, виключивши додаткове покарання у виді конфіскації майна. В решті вирок залишити без змін.

Вимоги мотивує тим, що при призначенні обвинуваченому покарання суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного і призначив ОСОБА_7 покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м?якості. Вину ОСОБА_7 не визнав, не розкаявся, має посередню характеристику, суд призначив йому за ч. 2 ст. 307 КК України найменшу міру покарання передбачену у санкції статті.

Не зважаючи на те, що у описовій частині вироку суду зазначено, що ОСОБА_7 безкоштовно збув ОСОБА_11 наркотичний засіб, судом йому незаконно призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна. Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що застосування у цьому випадку додаткового покарання за ч. 2 ст. 307 КК у виді конфіскації майна навіть за умови, що воно передбачено санкцією цієї частини статті як обов`язкове додаткове покарання, є безпідставним, адже суперечить положенням Загальної частини цього Кодексу, зокрема положенням ст. 59 КК України, а тому необхідно виключити з призначеного покарання вказівку на конфіскацію майна.

У змінах до апеляційної скарги прокурор зазначає про необхідність скасування вирока Томашпільського районного суду Вінницької області від 30.07.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі. Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на те, що ОСОБА_7 незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб. В решті вирок залишити без змін.

Вимоти обгрунтовує тим, що з врахуванням набрання чинності 16.08.2024 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» від 21.12.2023, вважає, що з вироку підлягає виключенню вказівка на те, що останній незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб, оскільки з врахуванням Закону він не є предметом вказаного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вирока Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України і закриття кримінального провадження.

Вимоги обґрунтовує тим, що стороною захисту подавалось клопотання про визнання протоколу огляду місця події від 29.11.2019 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2020 року, висновку експерта, речових доказів у зв`язку із тим фактом, що вказані докази не відповідають вимогам чинного законодавства та отримані з порушенням порядку встановленого КПК України дані докази є недопустимими.

Проте суд вказав, що ці докази є допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства.

Однак, протокол огляду місця події від 29.11.2019 року отриманий з порушенням порядку встановленого КПК України. Так в порушення п.1.ч.3 ст.104 КПК України в даному протоколі відсутнє прізвище, ім`я та ім`я по батькові особи, яка проводила слідчу дію, не зазначено на підставі чого проводилася дана слідча дія. Порушення п.1.4.3 ст.104 КПК України у вступній частині даного протоколу не зазначено всіх осіб, які були присутні під час проведення слідчої дії. Зокрема не зазначено навіть самого ОСОБА_12 , який був у вказаній справі підозрюваним та не зазначено старшого інспектора-криміналіста ОСОБА_13 , прізвище якого міститься на фототаблицях, які є додатком до вказаного протоколу та, в порушення ч.5 ст. 104 КПК України, відсутній і його підпис.

В порушення п.1.ч.3 ст.104 КПК України у вступній частині даного протоколу не зазначено про використання будь-яких технічних засобів при проведенні слідчої дії, хоча додатками до протоколу додані фототаблиці, відповідно якісь технічні засоби використовувалися. У зв`язку відсутністю зазначення в протоколі учасника, який проводив відео фіксацію проведення процесуальної дії, а також не зазначення самого факту використання технічних засобів та повідомлення про це учасників, характеристики носіїв інформації, які застосовувалися при проведенні процесуальної дії, умов та порядку їх використання, відтак, даний доказ повинен бути визнаний недопустимим доказом в порядку ст.ст.86,89 КПК України.

Так в порушення даної норми та в порушення ч.3 ст.105 КПК України в даному протоколі відсутні дані про засвідчення додатків підписами інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні документів. Відповідно фототаблиці - додатки до даного протоколу також є неналежним доказом. (Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків- ч.3 ст 105 КПК України), тобто при оформленні додатку до протоколу порушено вимоги аб3.4 п. 1 ч.3 ст.104 КПК України, ч.3 ст. 105 КПК України, відтак, докази, які містяться в додатках (фототаблиці), що долучені до протоколу, як і сам протокол повинні бути визнані недопустимим доказами в порядку ст.ст.86,89 КПК України.

Також зазначає, що суд не надав оцінки тому факту, що як було встановлено в судовому засіданні пакет з речовим доказом, а саме папером та речовиною рослинного походження було упаковано з порушенням ст. ст. 105 та 106 КПК України, відповідно до яких до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії, а додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків. Дані пакети не засвідчені підписами належним чином, більше того вони підписані чомусь особою, яка взагалі не приймала участі у слідчій дії, а саме ОСОБА_14 .

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2019 року отриманий з порушенням порядку встановленого КПК України, в даному протоколі відсутнє ім`я, та ім`я по батькові особи, яка проводила слідчу дію, у вступній частині даного протоколу не зазначено всіх осіб, які були присутні під час проведення слідчої дії. Зокрема не зазначено спеціаліста, який проводив відеофіксацію слідчої дії та, в порушення 4.5 ст.104 КПК України, відсутній його підпис, у вступній частині даного протоколу не зазначено характеристики носіїв інформації, які застосовувалися при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.

Крім того на протоколі відсутній підпис ОСОБА_12 в графі про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, тобто при проведенні слідчої дії особа, яка впізнає не була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.

Також під час проведення вказаної слідчої дії було порушено порядок пред`явлення особи для впізнання, передбачений ст. 228 КПК України, відповідно до якої особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Як зазначено в протоколі ОСОБА_15 опізнав ОСОБА_7 зокрема «по татуюванню на руці», при цьому в жодної іншої особи татуювання не було, що є різкою відмінністю в зовнішності, а відповідно порушенням порядку передбаченого ст. 228 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами прокурора, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони захисту; думку адвоката ОСОБА_16 та його підзахисного - обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката, заперечували проти задоволення апеляційної скарги зі змінами прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вироком суду визнано доведено незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у збуті наркотичного засобу не визнав, проте вину його доводять наступні докази.

Так, свідок ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_7 дав йому покурити «коноплю».

Свідки ОСОБА_17 ОСОБА_18 були присутні на слідчій дії - впізнанні, під час якого ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_7 , зазначивши, що в нього придбав «коноплю».

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були присутніми при огляді місця події, де працівники поліції з землі підняли паперовий згорток, в якому знаходилась речовина рослинного походження, яку викинув ОСОБА_10 , і який на питання працівників поліції ОСОБА_10 відповів, що він взяв для власних потреб у ОСОБА_7 .

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 зазначили, що були в якості понятих при особистому огляді ОСОБА_7 , який з кишені витягнув два паперових згортки з речовиною зеленого кольору.

Також вину підтверджують докази

-протокол огляду місця події від 29 листопада 2019 року, під час якого виявлено на землі розірваний папір із залишками у середині речовини зеленого кольору, рослинного походження, яка подрібнена, біля якої на землі розсипана аналогічна речовина зеленого кольору рослинного походження. Дана речовина зовні схожа на рослини коноплі. Присутній під час огляду ОСОБА_10 пояснив, що дані рослини належать йому та він їх викинув. Дані рослини є рослинами коноплі та їх йому надав ОСОБА_7 (а.с.№№173-176 т.2);

- висновок експерта № 1418 від 04 грудня 2019 року, відповідно до якого надані на дослідження подрібнені речовини рослинного походження, є наркотичним засобом канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (а.с. №№187-190);

- висновок експерта № 1419 від 04 грудня 2019 року, відповідно до якого речовина рослинного походження, є наркотичним засобом канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса висушеної речовини 2,121г (а.с.№№207-210).

- протокол огляду місця події від 29 листопада 2019 року, під час якого у ОСОБА_7 виявлено два паперових згортки всередині кожного з яких знаходиться подрібнена конопля (а.с.№№225-227 т.2);

-протокол пред`явлення особи до впізнання від 27 січня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 вказує на ОСОБА_7 , як на ту особу яка надала наркотичний засіб (а.с.№№229-231 т.2).

Водночас, підтвердження доводів апеляційної скарги сторони захисту у апеляційній скарзі колегія суддів не знаходить у матеріалах провадження.

Щодо неправильної кваліфікації діяння обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України доводи сторони обвинувачення є слушними.

Відповідно до діючого законодавства за ч. 2 ст. 307 КК України кваліфікуються діяння у вигляді незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Кваліфікуючою ознакою діяння, інкримінованого ОСОБА_7 було вчинення незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно Списку №1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі - Постанова від 06.05.2000 №770) до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, віднесено Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу.

16 серпня 2024 року в Україні почав діяти закон № 3528-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування», який вносить зміни до низки законодавчих актів України щодо державного контролю за обігом рослин роду коноплі (Cannabis).

Отже вказаним законом, «канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу» виключено зі списку особливих наркотичних речових та включено до списку №1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого

Постановою Кабінету міністрів України №770 від 6 травня 2000 р., обіг яких обмежено.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість, ч 1 ст. 5 КК України.

На підставі зворотної дії закону суд вважає, що ОСОБА_7 збувалась наркотична речовина, обіг якої обмежено, а не заборонено.

Таким чином дії ОСОБА_7 охоплюються кваліфікацією складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів.

Крім цього, доводи прокурора в частині конфіскації майна є слушними, оскільки суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не взяв до уваги те, що відповідно до КК України конфіскація майна передбачена лише за вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження, ні досудовим слідством, ні під час судового розгляду наявність у ОСОБА_7 корисливого мотиву при збуті не встановлено, а тому застосування у даному випадку додаткової міри покарання у виді конфіскації майна є безпідставним. Крім того, санкція ч. 1 ст. 307 КК України не передбачає додаткового покарання у виді конфіскації майна.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який вину не визнав, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання та навчання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшує покарання, обставин, що його обтяжують.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

У справі «Скоппола проти Італії № 2» від 17.09.2009 р. Європейський суд з прав людини виклав правову позицію, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з можливістю виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на переконання колегії суддів, менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що виправлення вказаних помилок суду першої інстанції не призводить до погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне вирок змінити, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 30.07.2024 року відносно ОСОБА_7 , - змінити в частині правової кваліфікації дій

ОСОБА_7 .

Змінити правову кваліфікацію з ч. 2 ст. 307 КК України та ч. 1 ст. 307 КК України.

Вважати ОСОБА_7 . засудженим за ч. 1 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання рахувати з дня постановлення вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 30.07.2024.

В решті вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 30.07.2024,- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3 (трьох) місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3