ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/714/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів Львівської обл., громадянина України, з вищою освітою, який працює на посаді заступника директора ТОВ «Київ Архземпроект», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачуються за ч. 2 ст. 358 КК України.

19.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. В обґрунтування обвинувачений зазначив, що інкриміноване кримінальне правопорушення, передбаченні ч. 2 ст. 358 КК України мало у період з листопада 2021 ро по грудень 2021 року, тобто з того часу минуло більше трьох років.

Обвинувачений ОСОБА_5 , думку якого підтримав свого захисника,

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав ОСОБА_5 , просив суд задовольнити клопотання. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що розуміє наслідки та не заперечує щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , будучи працівником юридичної особи - заступником директора ТОВ «КИЇВ АРХЗЕМПРОЕКТ», посадові обов?язки якого статутом, посадовою інструкцією або іншим документом не визначені, тобто не є службовою особою, та який є сертифікованим інженером - землевпорядником (кваліфікаційний сертифікат N? 004106 від 19.07.2016), що здійснює професійну діяльність з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, склав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, а саме: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за наступних обставин.

Так, орієнтовно в період з листопада 2021 року по грудень 2021 року, більш точної дати та часу не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_5 , на замовлення невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошові кошти, діючи єдиним умислом, в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності», Постанови КМУ від 17.10.2012 N?1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», склав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення - технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), із зазначенням в технічній документації завідомо не достовірних даних щодо наявності на земельних ділянках об?єктів нерухомого майна - житлових будинків, які фактично не існують, а саме: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , до якої вніс завідомо не достовірні данні щодо наявності на земельній ділянці об?єкта нерухомого майна - житлового будинку площею 42,0 кв. м; технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , до якої вніс завідомо не достовірні данні щодо наявності на земельній ділянці об?єкта нерухомого майна - житлового будинку площею 44,8 кв. м, із вказанням замовника вищевказаної технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - ОСОБА_6 . В подальшому, на підставі вище вказаної технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), до якої були внесенні завідомо недостовірні данні, щодо наявності на земельних ділянках об?єктів нерухомого майна - житлових будинків, державними кадастровими реєстраторами Держгеокадастру внесено відомості (здійснено реєстрацію) до державного земельного кадастру про земельні ділянки з кадастровими номерами: :72:212:0004; :79:323:0001.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 , будучи працівником юридичної особи - заступником директора ТОВ «КИЇВ АРХЗЕМПРОЕКТ», посадові обов`язки якого статутом, посадовою інструкцією або іншим документом не визначені, тобто не є службовою особою, та який є сертифікованим інженером - землевпорядником (кваліфікаційний сертифікат N? 004106 від 19.07.2016), що здійснює професійну діяльність з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, склав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, а саме: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за наступних обставин.

Так, орієнтовно в грудні 2021 року, більш точної дати та часу не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_5 , на замовлення невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошові кошти, діючи умисно, в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності», Постанови КМУ від 17.10.2012 N?1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», склав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення - технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), із зазначенням в технічній документації завідомо не достовірних даних щодо наявності на земельній ділянці об?єкта нерухомого майна - житлового будинку, який фактично не існує, а саме: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , до якої вніс завідомо не достовірні данні щодо наявності на земельній ділянці об?єкта нерухомого майна - житлового будинку площею 41,3 кв. м із вказанням замовника технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - ОСОБА_7 . В подальшому, на підставі вище вказаної технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), до якої були внесенні завідомо недостовірні данні, щодо наявності на земельній ділянці об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, державним кадастровим реєстратором Держгеокадастру внесено відомості (здійснено реєстрацію) до державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером: :90:307:0028.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у складанні працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Відповідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України, відповідно до обвинувального акту було вчинено в період з листопада 2021 року по грудень 2021 року та з того часу минуло більше трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, минуло більше 3 років, при цьому, перебіг давності не зупинявся і не переривався, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся та не заперечує щодо закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, а тому клопотання ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду в постанові від 29.07.2021р. у справі N9 552/5595/18, в якій вказано: «За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення».

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: