Провадження №: 1-кп/336/958/2025
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

10 березня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 28.01.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт.Мирне Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час утримується під вартою), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

27.02.2025 до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 28.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні із викликом учасників кримінального провадження. Також прокурор подала клопотання, в якому просила продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи тим, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу не зникли і продовжують існувати.

В обгрунтування клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою прокурор зазначила, що 30.01.2025 відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Однак, при перевірці обвинувачений двічі був відсутній за місцем мешкання. Крім того, 08.02.2025 ОСОБА_6 було затримано начальником восьмої прикордонної застави другої прикордонної комендатури з дислокацією у АДРЕСА_2 під час спроби здійснення незаконного перетину державного кордону України.

Обвинувачений не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. З приводу продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою висловив побажання перебувати на свободі.

Захисник просила призначити справу до судового розгляду. Щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, зазначивши, що клопотання не мотивоване і обвинувачений може дотримуватися процесуальної поведінки перебуваючи на свободі.

Потерпілий ОСОБА_4 просив відкласти проведення підготовчого судового засідання для подання ним позовної заяви. Щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу потерпілий поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.314 КПК України після отримання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Ознайомившись із матеріалами обвинувального акту, суд не встановив наявність підстав для прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, закриття провадження чи направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності.

Розгляд справи слід здійснювати суддею одноособово, обставини справи не вимагають її судового розгляду в закритому судовому засіданні.

Ґрунтуючись на матеріалах кримінального провадження, необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

В силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст.177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.01.2025 на стадії досудового розслідування кримінального провадження обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. 10.02.2025 слідчим суддею винесено ухвалу про затримання з метою приводу обвинуваченого та 12.02.2025 стосовно обвинуваченого слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зі змісту ухвали про застосування запобіжного заходу вбачається, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також судом взято до уваги, що стосовно обвинуваченого обирався більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, але ним були порушені умови цього запобіжного заходу і здійснена спроба перетнути державний кордон України.

Таким чином, на теперішній час рівень раніше встановлених ризиків не зменшився, і сторонами кримінального провадження не приведено будь-яких фактичних обставин, які б свідчили про протилежне.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд доходить висновку про збереження на даний час суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою на 60 днів, що відповідає ч.3 ст.197 КПК України, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За наведеного суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Щодо клопотання потерпілого про відкладення проведення підготовчого судового засідання, то воно є не обгрунтованим і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314 316, 392 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, на 17.03.2025 року о 11:00 год., який відбудеться в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Справу розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 135-139 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 09 травня 2025 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 11.03.2025.

Суддя