Справа № 135/238/25
Провадження № 1-кп/135/68/25
У Х В А Л А

іменем України

20.03.2025 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 05.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 197-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження.

21.02.2025 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт із додатками, затверджений 21.02.2025 прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 05.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла позовна заява Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.02.2025 у зазначеному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

20.03.2025 до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, застосованого до нього ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.02.2025.

Цього ж дня обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

2.1 Обґрунтування клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

2.1.1. Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтовано тим, що обвинувачений жодного разу не переховувався від органів досудового розслідування, а його оголошення в розшук вважає необґрунтованим, здійсненим на підставі неправдивої інформації та внаслідок неналежного виконання органами досудового розслідування обов`язку щодо встановлення місця перебування підозрюваного.

Так, органи досудового розслідування, звертаючись до суду з клопотаннями про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилалися на те, що 30.11.2024 підозрюваний не з`явився на виклик слідчого, здійснений у телефонній розмові 29.11.2024. Обвинувачений зазначає, що 30.11.2024 він особисто зустрічався зі слідчим ОСОБА_8 , про що можуть свідчити очевидці. Під час цієї зустрічі, за його словами, слідчим йому не повідомлялося про існування кримінального провадження. Окрім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які відомості про те, що слідчий ОСОБА_8 29.11.2024 засобами телефонного зв`язку повідомляв його про виклик до органу досудового розслідування на 30.11.2024.

Про зазначені обставини обвинувачений повідомляв під час розгляду відповідного клопотання 14.02.2025.

Також обвинувачений просить врахувати, що він раніше не був судимим, з моменту, коли дізнався про існування цього кримінального провадження а саме з 16.01.2025 сумлінно з`являвся на всі виклики органу досудового розслідування та суду. Наголошує, що має міцні соціальні зв`язки: сім`ю та бізнес.

Крім того, вважає, що на сьогодні відсутні ризики незаконного впливу на свідків, оскільки не заперечує обставин, які можуть бути підтверджені цими особами.

На підтвердження вказаних обставин обвинувачений просить викликати свідків згідно з поданим ним списком.

З огляду на викладене, просить суд скасувати застосований до нього ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.02.2025 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

2.1.2. Клопотання про виклик свідків

Клопотання про виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтовано тим, що зазначені особи можуть надати суду показання, які мають істотне значення для кримінального провадження та є важливими для забезпечення повноти й об`єктивності судового розгляду.

Зокрема, за твердженням обвинуваченого, вказані свідки можуть підтвердити, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме самовільного зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0430.

Так, 3 березня 2025 року між ОСОБА_7 (орендодавець) та ОСОБА_6 (орендар) було укладено договір оренди земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0339 та :02:001:0340.

3 червня 2024 року фермерське господарство «Усадьба» уклало з ОСОБА_6 договір про надання сільськогосподарських послуг, предметом якого було збирання врожаю соняшника та доставка зібраного насіння до місця зберігання.

Обвинувачений зазначає, що він лише виконував зазначені сільськогосподарські роботи збирав врожай соняшника відповідно до умов вказаного вище договору, укладеного між ФГ «Усадьба» та ОСОБА_6 , і жодних дій, що могли б свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки з іншим кадастровим номером, не вчиняв.

У зв`язку з цим обвинувачений вважає за необхідне викликати вказаних осіб у якості свідків у судове засідання для надання ними відповідних пояснень.

2.3 Позиція сторони обвинувачення в суді.

Прокурор ОСОБА_4 висловив позицію про наявність підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду. Заявив клопотання про виклик у судове засідання та допит свідків, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також про складення досудової доповіді щодо особи обвинуваченого. Клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявляв.

Щодо клопотання захисту про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, прокурор висловив заперечення, посилаючись на відсутність нових обставин, які б могли бути підставою для скасування раніше обраного судом запобіжного заходу. Окрім того, зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які були встановлені раніше при обранні запобіжного заходу. На думку прокурора, скасування запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не зможе забезпечити належне запобігання цим ризикам.

Також прокурор заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого про виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказавши, що показання зазначених осіб не мають значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні. Зокрема, за твердженням прокурора, вони стосуються використання земельних ділянок з кадастровими номерами, відмінними від тієї, самовільне зайняття якої інкримінується обвинуваченому та зазначено в обвинувальному акті. У зв`язку з цим вважає показання зазначених осіб такими, що не стосуються предмета обвинувачення.

2.4 Позиція сторони захисту в суді.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали подані обвинуваченим клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та про виклик свідків, посилаючись на підстави, викладені у зазначених клопотаннях.

Щодо клопотань прокурора про виклик у судове засідання та допит свідків, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також про складення досудової доповіді стосовно обвинуваченого сторона захисту не заперечувала.

Клопотань, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, сторона захисту не заявляла.

3. Оцінка та мотиви суду.

3.1. Призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Кримінальне провадження підсудне Ладижинському міському суду Вінницької області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів були вручені обвинуваченому, захиснику, про що в матеріалах провадження є відповідна розписка.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що угод про примирення або визнання винуватості у порядку статей 468, 469, 470, 472-475 КПК України в цьому кримінальному провадженні немає.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Отже, заслухавши думку учасників судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні сторонами жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, а також відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України рішень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

З огляду на це, суд переходить до розгляду інших питань, а також клопотань учасників судового засідання.

3.2. Клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.02.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строк дії яких визначено на 60 днів, тобто до 14.04.2025 включно.

Із тексту вказаної ухвали вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу слідчий суддя визначив наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Суд зауважує, що під час розгляду клопотання про скасування запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Скасування запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування та судового розгляду.

Тому, при розгляді питання про скасування запобіжного заходу суд має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Це кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. З огляду на стадію кримінального провадження та той факт, що захист не посилається на відсутність обґрунтованої підозри, суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у статті 178 КПК України, та ризики, передбачені пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України і які встановлені ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу.

Так, доводи сторони захисту зводяться до того, що обвинувачений ніколи не переховувався, а оголошення його у розшук було необґрунтованим, здійсненим на підставі неправдивої інформації та у зв`язку з неналежним виконанням органами досудового розслідування обов`язку щодо встановлення місця перебування підозрюваного, а тому відсутній ризик можливості його переховування від суду. Стосовно відсутності ризику впливу на свідків посилається на те, що обвинувачений не заперечує фактів, які можуть підтвердити вказані свідки.

Сторона захисту вказує, що обставини, на які вона посилається як на підставу скасування запобіжного заходу, повідомлялися ним слідчому судді під час судового розгляду 14.02.2025, тобто вони вже були предметом розгляду слідчого судді під час обрання запобіжного заходу.

Водночас доказів, які б вказували на нові обставини, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, стороною захисту суду не надано.

Крім того, аргументи сторони захисту про відсутність ризику можливості його переховування, суд оцінює і в контексті того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

До того ж, що є важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався. Цей Указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_3 , враховуючи його вік, який дозволяє вільно перетинати державний кордон в період правового режиму воєнного стану, збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Надаючи відповідь на аргументи сторони захисту про відсутність ризику незаконно впливати на свідків, суд вказує на те, що передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд бере до уваги, що у вказаному кримінальному провадженні свідки ще не допитані судом, що не виключає можливості у обвинуваченого впливати на останніх з метою зміни чи відмови від наданих ними показань.

Отже, в світлі наявних ризиків кримінального провадження, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в даному випадку можливе лише в умовах дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Суд зауважує на те, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, що передбачений кримінальним процесуальним законом, а тому особа до якої такий запобіжний захід застосовано, не зазнає значних обмежень, однак має виконувати додаткові покладені на неї обов`язки.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що стороною захисту не повідомлено жодних нових обставин, які б з`явились у зв`язку з плином часу кримінального провадження та спростовували ризики, а тому не вбачає підстав для зміни застосованого запобіжного заходу.

3.3. Клопотання сторін про виклик свідків.

Оцінюючи вказані клопотання сторін суд виходить з того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Водночас, відповідаючи на аргументи прокурора про те, що покази свідків сторони захисту не мають жодного значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, суд зауважує, що оцінку їх доказового значення для даного кримінального провадження з точки зору належності, буде вирішуватися під час прийняття рішення по суті.

З огляду на вказане суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, з метою створення необхідних умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, вважає за необхідне задовольнити клопотання сторін про виклик в судове засідання та допит свідків.

3.4. Клопотання прокурора про складення досудової доповіді відносно обвинуваченого.

Відповідно до частин першої, другої, шостої ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду; досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, яке є нетяжким злочином.

З урахуванням викладеного, клопотання прокурора про складення досудової доповіді відносно обвинуваченого, суд вважає обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам закону, а отже воно підлягає задоволенню.

3.5. Щодо цивільного позову.

21.02.2025 до суду разом з обвинувальним актом надійшла позовна заява Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною другою статті 61 та частиною другою статті 62 КПК України, встановлено, що права та обов`язки цивільного позивача та відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Так, до початку судового розгляду представник потерпілого подав до суду цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч.4 ст.128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.128 КПК України).

Не вдаючись в аналіз позовної заяви цивільного позивача по суті, оскільки вказані дії будуть здійснені судом під час судового розгляду, суд здійснює аналіз дотримання позивачем вимог, що пред`являються ст.175, 177 ЦПК України до поданої позовної заяви.

Позовна заява подана з додержанням вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність прийняти позовну заяву до розгляду разом з кримінальним провадженням, та визнати потерпілого цивільним позивачем, а обвинуваченого цивільним відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-315, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 197-1 КК України судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області (м. Ладижин, вул. Енергетиків, 13) на 15 год 30 хв 25 березня 2025 року.

Розгляд кримінального провадження здійснюватиметься суддею ОСОБА_1 одноособово.

Клопотання прокурора про виклик в судове засідання свідків задовольнити.

Викликати в судове засідання свідків сторони обвинувачення згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про виклик в судове засідання свідків задовольнити.

Викликати в судове засідання свідків сторони захисту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Прийняти до розгляду у цьому кримінальному провадженні позовну заяву Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Визнати Ладижинську міську раду Гайсинського району Вінницької області цивільним позивачем, обвинуваченого ОСОБА_3 цивільним відповідачем.

Роз`яснити цивільному відповідачеві право подати суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали відзив проти позову.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України цивільний позивач має право подати відповідь на відзив із викладенням своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником.

Відповідь на відзив необхідно подати протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву.

Відповідно до ст. 180 ЦПК України цивільний відповідач має право подати запереченні із викладенням своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених цивільним позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Заперечення підписується відповідачем або його представником.

Заперечення необхідно подати протягом п`яти днів з дня отримання копії відповіді на відзив.

Доручити представнику персоналу органу пробації Гайсинського сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області відповідно до п.1 ч. 3 ст. 72-1 КПК України, скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк виконання ухвали суду щодо подання досудової доповіді до 25 березня 2025 року.

Копію ухвали надіслати до Гайсинського сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області для виконання.

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді; участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді. Обвинувачений зобов`язаний надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді (частина четверта ст. 9 Закону України «Про пробацію», пункт 4 частини сьомої ст. 42 КПК).

Викликати для участі у судове засідання прокурора, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілого.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя