ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3835/24 Справа № 194/740/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 07 лютого 2024 року з визначення застави у розмірі 242 240 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду, а тому до цього часу наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 фактично не має сталих соціальних зв`язків, жодного джерела доходу, не одружений, не працює та ніде не навчається, раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, за що відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, висновків не зробив, на шлях виправлення не став, що підтверджує ризик переховування від суду.

Також зазначає, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Також вказує, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 грн., який на цьому етапі кримінального провадження буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування апеляційних вимог впосилається на те, що ризики є недоведеними, він має постійне місце проживання, від слідства ніколи не ховався, навпаки хоче довести свою невинуватість. Потерпілі притензій не мають.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суддя при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Правильними є висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду, а тому до цього часу наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаного ризику у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 від вартою, колегія суддів враховує, що останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що, на думку колегії суддів, дозволяє ґрунтовно припускати, що останній схильний до протиправної поведінки та порушення закону.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який фактично не має сталих соціальних зв`язків, жодного джерела доходу, не одружений, не працює та ніде не навчається, раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, за що відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, висновків не зробив, на шлях виправлення не став, що свідчить про відсутність соціально стримуючих факторів у запобіганні реалізації встановлених ризиків.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою судді, вважає, що встановлений щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомим та не може бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

З урахуванням наявності вищенаведеного апеляційний суд погоджується з висновком судді про можливість визначення застави у розмірі 242 240 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обовязків, передбачених КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 30 грудня 2024 року о 09 год. 00хв.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4