ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9447/25

Провадження № 11-сс/820/247/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 05.04.2025 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської республіки, громадянина Республіки Азербайджан, зареєстрованого АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 30 травня 2025 року включно.

Ухвала діє до 30 травня 2025 року включно.

Органом досудового розслідування встановлено, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався, тобто, у період часу з 24.02.2022 по 05.04.2025 на території України було запроваджено та діяв воєнний стан.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 05.04.2025 року, точний час в ході розслідування наразі не встановлено, в ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), ОСОБА_10 (далі ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 (далі ОСОБА_11 ), які діяли за попередньою змовою групою осіб, виник протиправний умисел направлений на отримання від ОСОБА_12 (далі ОСОБА_12 ) грошових коштів в сумі 20 000 доларів США, що відповідно до курсу іноземних валют Національного банку України станом на 05.04.2025 становить 41,3426 грн. за один долар США, тобто 826 852 грн., для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто так для званого «общака».

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Хмельницькому, 05.04.2025 близько 17 год., зателефонував на мобільний номер ОСОБА_12 та представився чоловіком на првізвисько «Орхан» та висловив вимогу ОСОБА_12 в необхідності зустрітися з останнім біля закладу громадського харчування «Pasha Kebab», що по вул. Героїв Майдану, 8, у м. Хмельницькому, на що ОСОБА_12 вимушено погодився.

В подальшому 05.04.2025 близько 18 год., з метою реалізацію свого вищеописаного протиправного умислу, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, а також ОСОБА_13 та невідомий на даний час чоловік на прізвисько прізвисько « ОСОБА_14 », зустрілись із ОСОБА_12 , біля закладу громадського харчування «Pasha Kebab», що по вул. Героїв Майдану, 8, у м. Хмельницькому. Під час зустрічі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 висунули ОСОБА_12 вимогу у надані їм грошових коштів в сумі 20 000 доларів США для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто для так званого «общака».

На вказану вимогу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не погодився та відмовився надавати останнім будь-які грошові кошти, оскільки він немає ніякого відношення до осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, а також немає боргових зобов`язань ними.

Надалі, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу направленого на отримання грошових коштів в сумі 20 000 доларів США від ОСОБА_12 шляхом вимагання, стали погрожувати йому застосуванням фізичної сили та наказали ОСОБА_12 сісти в автомобіль, а саме: «Daewoo Nexia» номерний знак не встановлено, на що останній побоюючись за своє життя та здоров`я вимушено погодився. Разом із ОСОБА_12 , до салону автомобіля на заднє сидіння сіли ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , чоловік на прізвисько « ОСОБА_14 » сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_11 сів за кермо автомобіля та за вказівкою ОСОБА_7 направились в сторону заводу «Катіон», а ОСОБА_13 пішов у невідомому напрямку.

Перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повторно, із застосуванням погроз фізичною розправою, висунули вимогу ОСОБА_12 надати їм протягом трьох днів грошові кошти в сумі 20 000 доларів США для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто для так званого «общака» однак ОСОБА_12 весь час відмовлявся, повідомляючи останнім, оскільки він немає ніякого відношення до осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, які перебувають у місцях позбавлення волі, а також немає боргових зобов`язань ними, а також що у нього немає такої суми грошових коштів.

Після того як чоловік на прізвисько « ОСОБА_14 » вийшов із автомобіля в районі заводу «Катіон», ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_12 повернулись до закладу громадського харчування «Pasha Kebab», що по вул. Героїв Майдану, 8, у м. Хмельницькому.

Перебуваючи біля вказаного закладу громадського харчування «Pasha Kebab», ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знову стали вимагати у ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США для підтримки осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі, тобто для так званого «общака» та стали вимагати у ОСОБА_12 , надати у якості так званого «завдатку» свій автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , однак ОСОБА_12 відмовився виконувати протиправні вимоги останніх.

Надалі, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запропонували ОСОБА_12 поїхати до кафе «Буфет», що по вул. Івана Франка, 12, у м. Хмельницькому, щоб продовжити розмову, а ОСОБА_16 побоюючись за своє життя та здоров`я погодився на їх пропозицію та на своєму автомобілі марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 направився за вказаною адресою.

Перебуваючи біля кафе «Буфет», що по вул. Івана Франка, 12, у м. Хмельницькому, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в черговий раз стали вимагати у ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, а також надати у якості так званого «завдатку» свій автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , але ОСОБА_15 в черговий раз відмовив.

Тоді, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запропонували ОСОБА_12 на його автомобілі марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 поїхати у кафе «Край», що за межами міста Хмельницького, для зустрічі із чоловіком на ім`я « ОСОБА_17 » для вирішення питання щодо відмови ОСОБА_12 сплачувати грошові кошти в сумі 20 000 доларів США або залишати у якості так званого «завдатку» свій автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , на що ОСОБА_12 побоюючись за своє життя та здоров`я, під діє погроз застосування фізичною розправою з боку останній вимушено погодився.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.189 КК України, тобто вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_12 , обмеження його прав, свобод та законних інтересів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які близько 19 год., перебуваючи у салоні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , рухаючись автодорогою по вул. Вінницьке шосе напрямку виїзду із міста Хмельницького, вирішили незаконно заволодіти вказаним автомобілем марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

З метою реалізації свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи за межами міста Хмельницького із координатами 49°25'04.5"N 27°04'39.0"E, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_12 зупинитися на узбіччі дороги, що останні і зробив. В подальшому ОСОБА_7 став вимагати від ОСОБА_12 надати йому ключі від свого автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , але останній відмовився.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння автомобілем марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 вийшов із салону автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 та підійшов до дверей водія, відчинив їх та кулаком правої руки наніс один удар в область правого ока ОСОБА_12 та став вимагати в нього віддати йому ключі від автомобіля та вийти з нього, однак ОСОБА_12 відмовився виконувати вимогу ОСОБА_10 .

Тоді, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_12 перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 тримаючи у правій руці невідомий травматичний пістолет здійснив один постріл в стопу правої ноги та один постріл в стегно правої ноги ОСОБА_12 .

Таким чином, подолавши опір ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_12 , застосовуючи фізичну силу витягнули потерпілого із салону вищевказаного автомобіля та кинули на узбіччя дороги, при цьому нанісши йому ще декілька ударів ногами та руками по корпусу тіла та голові, після чого заволоділи ключами від автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , сіли у нього та втекли із місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою та застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які близько 19 год., перебуваючи у салоні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , рухаючись автодорогою по вул. Вінницьке шосе напрямку виїзду із міста Хмельницького, під час введеного в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №1202-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вирішили здійснити напад на ОСОБА_12 , з метою заволодіння його майном.

З метою реалізації свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння майном ОСОБА_12 , перебуваючи за межами міста Хмельницького із координатами 49°25'04.5"N 27°04'39.0"E, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_12 зупинитися на узбіччі дороги, що останні і зробив. В подальшому ОСОБА_7 став вимагати від ОСОБА_12 надати йому ключі від свого автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , але останній відмовився.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу направленого на незаконне заволодіння майном потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 вийшов із салону автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 та підійшов до дверей водія, відчинив їх та кулаком правої руки наніс один удар в область правого ока ОСОБА_12 та став вимагати в нього віддати йому ключі від автомобіля та вийти з нього, однак ОСОБА_12 відмовився виконувати вимогу ОСОБА_10 .

Тоді, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_12 перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 тримаючи у правій руці невідомий травматичний пістолет здійснив один постріл в стопу правої ноги та один постріл в стегно правої ноги ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, застосовуючи фізичну силу витягнули потерпілого із салону вищевказаного автомобіля та кинули на узбіччя дороги, при цьому нанісши йому ще декілька ударів ногами та руками по корпусу тіла та голові від яких ОСОБА_18 втратив свідомість, після чого заволоділи ключами від автомобіля марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 , а також барсеткою ОСОБА_18 у якій знаходились два мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «Poco M5» в якому знаходилась сім-картка для доступу в інтернет та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11S» із номером телефону НОМЕР_2 , ключі від складу, закордонний та звичайний паспорт громадянина Азербйджану на ім`я ОСОБА_12 , посвідчення водія Азербайджану на моє ім`я, посвідки на проживання в Україні та Румунії, 3 банківські картки «Приватбанк», три банківські картки «А-банк», страхові поліси, після чого сіли в автомобіль марки «Mercedes-Vito» номерний знак НОМЕР_1 та втекли із місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

В межах даного кримінального провадження 06.04.2025 о 10 год. 25 хв. ОСОБА_7 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України.

06.04.2025 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, санкції яких визначають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, від 7 до 12 років з конфіскацією майна та від 8 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, відповідно, тобто, згідно зі ст.12 КК України, злочини передбачені ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України класифікуються як особливо тяжкі.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки та застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, протиправного впливу на свідків та потерпілого.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою підозрюваного ОСОБА_7 звільнити під варти.

Вказує, що слідчий органу досудового розслідування, прокурор в ході судового розгляду клопотання не довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 письмовими процесуальними документами, доданими до клопотання та декларативно зазначених у самому клопотанні, так і не розкрито слідчим та прокурором.

Зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки змісту як клопотання, так і письмовим документам як додаткам до нього.

Посилається і на те, що слідчим судде не надано належної оцінки порушенням норм кримінального процесуального закону, допущених органом досудового розслідування при складанні протоколу затримання, проведенні впізнання потерпілим за фотознімками, обставинам події викладеним потерпілим, протоколу його допиту та протоколі додаткового допиту, вагомості цих доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та іншим обставинам.

На думку апелянта слідчий та прокурор як в клопотанні, так і в ході розгляду клопотання, не навели достатніх доводів для обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотання, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події від 05.04.2025, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 05.04.2025, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 06.04.2025, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2025, протокол огляду речей від 05.04.2025, протоколи допитів свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 від 06.04.2025, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.04.2025 та інші матеріали кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України є обґрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 зважаючи на покарання, яке йому загрожує, у випадку визнання винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення; незаконно впливати на покази свідків та потерпілого з метою зміни останніми показів, а саме може намагатися вплинути на потерпілого ОСОБА_12 , з метою відмови ним від наданих раніше показів, або зміни їх в сторону виправдання ОСОБА_7 , що може виражатися у формі підкупу потерпілого, його залякування, погрозами фізичною розправою йому особисто чи членам родини або майна, умовлянь тощо, тому неможливо запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

А тому твердження захисника ОСОБА_6 про відсутність ризиків є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження, особу ОСОБА_7 , який є раніше не судимою особою, не має постійного місця проживання на території України, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність його ізоляції від суспільства.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею не надано належної оцінки порушенням норм кримінального процесуального закону, допущених органом досудового розслідування при складанні процесуальних документів не заслуговують на увагу.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження, особу підозрюваного і обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним стороною обвинувачення.

Посилання в апеляційній скарзі захисника про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у доданих до клопотання слідчого відсутні достатні докази причетності ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті. Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що надані докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку про те, що підозра є обґрунтованою. Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого КПК України, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на строк до 30 травня 2025 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3