Справа № 592/853/25
Провадження № 1-кс/592/483/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Шрома, Сухумського району, Грузія, громадянина Грузії, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000346.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003679 від 08.12.2012 року за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України), за фактом таємного викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є завдання матеріальної шкоди у особливо великих розмірах та повторність.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , знаходячись на вул. СКД біля будинку 24 в м. Суми, 13.12.2011 року в 10.21 год. діючи з корисливою метою, повторно, таємно, шляхом відкриття дверей автомобіля «Хундай Сантафе» д.н. НОМЕР_1 , проник до даного автомобіля, звідки здійснив крадіжку пакету, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились золоті вироби, які належать ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілому шкоди загальною вартістю 574 332 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному, повторному, викраденні чужого майна, яке належало гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч.5 КК України таємне викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є завдання матеріальної шкоди у особливо великих розмірах та повторність.

Зібравши достатні докази для повідомлення особи у вчиненні кримінального правопорушення, 30.01.2013 року винесено заочне повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України.

На виконання клопотанння про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Грузії від 16.03.2017 ОСОБА_5 було повідомено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З 13.12.2011 року місце знаходження ОСОБА_5 не відоме.

27.01.2012 року ОСОБА_5 оголошено у державний розшук.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_8 , матеріалами пред`явлення особи для впізнання, матеріалами товарознавчих експертиз.

17.01.2025 оголошено міжнародний розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місцезнаходження якого органу досудового розслідування невідоме, а також наявні підстави вважати, що останній перебуває поза межами території України.

Таким чином, з метою запобігання переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинення ним інших злочинів та можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків, у слідства виникла необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями частини 1 цієї ж статті розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 за його відсутності, слідчий суддя дійшов висновків про: набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України; наявність обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Отже, у слідчого судді наявні обґрунтовані підстави розглядати клопотання за процедурою, визначеною ч. 6 ст. 193 КПК України.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених в ньому підстав та просив задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ст. 178 КПК України).

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яке, за правилом ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), від 28.10.1994, заява № 14310/88, п. 55).

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії обрання підозрюваному запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

Постановою старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 17.01.2025 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук, позаяк останній покинув територію України. З огляду на викладене, особа вважається оголошеною в розшук з моменту прийняття відповідної постанови.

Перевіряючи доводи клопотання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі поданих доказів, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, слідчий суддя вважає, що доводи про наявність певних ризиків є обґрунтованими.

Так, ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий корисливий злочин проти власності, передбачені ч. 5 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає максимальне безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, підозрюваний офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела доходів, а тому запобіжний захід у вигляді застави, особистого зобов`язання чи домашнього арешту не може бути застосовано відносно нього та запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення певних ризиків.

Під час проведення досудового розслідування, з метою уникнення виникнення наступних ризиків, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_5 може перебувати за межами території України та те, що є громадянином Грузії, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які кримінальним кодексом України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, таким чином може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, шукати особисто чи через інших осіб інших свідків які на даний час не допитані та таким чином вплинути на їх покази, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Також суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 відомі свідки та потерпілий по даному кримінальному провадженню, а тому підозрюваний може незаконно впливати на останніх з метою зміни їх показів, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Орган досудового розслідування, не встановивши місцезнаходження підозрюваного, вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути обраний, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за ч.5 ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, не буде виконувати покладені на нього обов`язки, за невиконання котрих на нього може бути накладено грошове стягнення, однак власних коштів у підозрюваного не має, що виключає цю можливість.

Особисту поруку також не можливо обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ,бо відсутні особи, які можуть виступати в ролі поручителів та забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну його поведінку.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути обраний, бо підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та власного доходу не має.

Запобіжний захід домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_5 , так як його особистість не заслуговує на довіру. Крім того, підозрюваний, побоюючись покарання за вчинення ним даного кримінального правопорушення, може не виконати покладені на нього обов`язки, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги сукупність вищевикладених фактів, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, аналізуючи особистість останнього, вбачається, що перебуваючи на свободі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати слідству шляхом здійснення впливу на свідків, та так само на не допитаних свідків, що свідчить про неможливість запобігання ризикам в порядку ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Зважаючи на доводи прокурора та встановлені обставини справи у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування відносно ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в такому разі підозрюваний матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи впливати на свідків і потерпілих, що перешкоджатиме повному, всебічному та оперативному встановленню об`єктивної істини по справі.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за його участю розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1