Справа № 740/7385/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/44/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

22 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференцій із Ніжинським міськрайонним судом та захисником з використанням її власних технічних засобів зв`язку, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Крути Ніжинського району Чернігівської області, громадянці України, з повною загальною середньою освітою, не працюючій, одруженій, зареєстрованій по АДРЕСА_1 , фактично проживаючій по АДРЕСА_2 , раніше не судимій, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи подання слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваної, яка розуміючи тяжкість можливого покарання може ухилитися від слідства та суду, впливати на свідків, у разі обрання більш м`якого виду запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою до ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю.

Аргументує тим, що судом першої інстанції при ухвалені рішення не було взято до уваги спосіб життя та характеристика підозрюваної, нічим необґрунтована неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не знаходять свого підтвердження, в той час, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим і має застосуватись у виключних випадках, з огляду на вік підозрюваного, його соціальні зв`язки, відношення до справи, ризики вчинення нового злочину.

Надані докази доводять, що підстав ухилятись від судових засідань, суду, досудового розслідування у підозрюваної ОСОБА_8 не має.

Сукупність даних про особу підозрюваної, її вік, наявність постійного місця проживання та реєстрації, визнання вини, з`явлення за першим викликом до слідчого, відсутність даних про можливість прояву негативної процесуальної поведінки щодо переховування в майбутньому, адже у розшуку вона не перебувала, від слідства не тікала, наразі діє воєнний стан, що обмежує виїзд не тільки з країни, але й за межі області, міста, адже встановлені блокпости, на яких перевіряють документи та вручають повістки, дають підстави вважати, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає передбачених законом підстав.

Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила про обрання ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю, який буде достатнім та здатен забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисної, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, звернув увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , яка на даний час визнана неосудною і змінений порядок проведення досудового розслідування, стан підозрюваний становить небезпеку для оточуючих, а тому вона буде переведена до лікувального закладу, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Питання процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді було вирішене доповідачем під час відкриття апеляційного провадження, а тому повторному вирішенню під час апеляційного розгляду по суті заявлених вимог не підлягає.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 17 грудня 2024 року, близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі співмешканцем ОСОБА_9 , з яким вона проживала однією сім`єю, але не реєстрували шлюбу, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла останньому один удар кулаком в обличчя та після того, як він присів, нанесла йому не менше трьох ударів металевою трубою в ділянку голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, відкритої внутрішньо черепної травми з переломами кісток мозкового черепа, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 18 грудня 2024 року за місцем проживання.

За цим фактом СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області 18 грудня 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000874, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

18 грудня 2024 року о 19 годині 04 хвилини за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі ст. 208 КПК України, була затримана ОСОБА_8 .

Наступного дня ОСОБА_8 було вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрювана може ухилитися від явки до слідчого, слідчого судді або суду.

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за місцем свого проживання, щодо особи з якою вона спільно проживала, тобто при обранні більш м`якого запобіжного заходу підозрювана матиме можливість перебувати за місцем свого проживання, де вона не зареєстрована, при тому, що вона не працює, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, що підвищує можливість настання підтверджених під час судового ризиків та свідчить про високу ймовірність ухилення підозрюваної від органу досудового слідства та суду.

Місцем реєстрації підозрюваної є будинок, де наразі мешкає її колишній чоловік, який був безпосереднім очевидцем вчиненого кримінального правопорушення та допитаний в якості свідка у кримінальному провадженні, що також виключає можливість перебування ОСОБА_8 за цією адресою у разі застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, як про це просить захисник.

Інші свідки у кримінальному провадженні проживають в тому ж населеному пункті, де й було вчинено кримінальне правопорушення, є сусідами підозрюваної та знайомими, а тому є реальним ризик можливого тиску на них з метою зміни показань на користь підозрюваної. Більш того, ризик можливого тиску на свідків є довготривалим та зберігатиметься аж до моменту допиту цих свідків в суді під час судового розгляду, а до того не можна виключати можливість тиску на них з боку підозрюваної.

На даний час досудове розслідування тільки розпочате, тому той факт, що свідки надали показання не може прийматись до уваги, оскільки свої висновки суд обґрунтовує виключно тими показаннями, які сприймає безпосередньо в судовому засіданні, показання надані під час досудового розслідування не приймаються до уваги, за виключенням випадків, визначених кримінальним процесуальним кодексом України.

Слідчий суддя вірно врахував дані про особу підозрюваної, яка офіційно не працює, не має офіційного джерела прибутків, тому є реальним ризик її уникнення від органу досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_8 нічого не тримає, вона не має міцних соціальних зв`язків, роботи, а тому може залишити місце проживання.

Твердження захисника про те, що слідчий суддя не врахував біографічних та характеризуючих доводів сторони захисту не приймається до уваги, адже слідчий суддя не вирішував питання про призначення міри покарання ОСОБА_8 , коли ці відомості мають важливе значення та об`єктивно можуть вплинути на строк можливого покарання. У даному провадженні слідчий суддя розглядає відомості щодо підозрюваної особи з огляду на те, яким чином вони можуть запобігти встановленим у провадженні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Жодних відомостей, які б могли вказувати, що заявленим ризикам можливо було б запобігти шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу захисником не наведено.

Так, вимагаючи від суду застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, захисником не вказано за якою адресою суд має визначити місце перебування ОСОБА_8 у разі застосування такого запобіжного заходу, кому належить це помешкання, не надано заяви від власника про те, що він/вона не заперечують проти перебування підозрюваної за вказаною адресою. При цьому, останнє місце проживання підозрюваної є місцем вчинення злочину, а тому не може бути визначене як місце застосування запобіжного заходу, а за місцем реєстрації підозрювана тривалий час не проживала, там мешкає її колишній чоловік, який є свідком у даному провадженні, що також виключає можливість перебування підозрюваної особи та свідка за однією адресою. Інших можливих адрес для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту захисником не вказано, як і не вказано, за чий кошт ОСОБА_8 , яка не працює та веде антисоціальний спосіб життя, буде проживати та забезпечувати необхідні життєві потреби, як то харчування та плата за житло.

Вказуючи на те, що її підзахисна не матиме можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду з тих підстав, що пересування територію країни та між містами утруднене через існування блокпостів, на яких перевіряють документи та вручають повістки через оголошений воєнний стан та проведення мобілізаційних заходів, захисник не наводить, яким чином це впливає на пересування осіб жіночої статі, адже доказів того, що ОСОБА_8 є військовозобов`язаною та підлягає призову надано не було.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_8 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Усі наведені захисником обставини були враховані слідчим суддею, але вони не спростовують тих встановлених обставин та даних про особу підозрюваної, які ставлять під сумнів виконання ОСОБА_8 всіх покладених на неї процесуальних обов`язків при обранні більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для сумнівів у правильності прийнятого рішення, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12