Справа № 461/7784/24
Провадження № 1-р/461/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, утриманців не маючого не депутата, інвалідності не маючого, військовозобов`язаного, ВПО, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого, засудженого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

19.12.2024 року до суду надійшла заява захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 року, в якій остання просила роз`яснити чи підлягає виконанню вирок в частині додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Сторони в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд заяви без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як пояснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам необхідно мати на увазі, що ч. 1 ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Відносно цих вимог закону судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В резолютивній частині вироку суду не було вказано про призначення до реального виконання додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Оскільки стороні захисту незрозуміло в цій частині вирок суду, суд вважає за можливе роз`яснити вирок суду щодо призначення до реального виконання додаткового покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 380 КПК України, суд-

ухвалила:

Заяву захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.

Роз`яснити вирок Галицького районного суду м. Львова від 28.11.2024 року в частині призначення додаткового покарання ОСОБА_4 , а саме, що положення статті 75 КК України не застосовуються до додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_5