Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/540/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2025м.Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у його заяві про вчинення злочину від 17.03.2025, та вчинити подальші дії згідно КПК України..

Скарга мотивована тим, що 17.03.2025 він звернувся до відділення поліції № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину, передбаченого ст ст. 28, 366, 364 КК України, та просив прийняти та невідкладно зареєструвати заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і розпочати досудове розслідування (заява отримана адресатом поштовим зв`язком 19.03.2025).

Вказує, що заява про вчинення злочину від 17.03.2025 станом на 27.03.2025 уповноваженими особами відділення поліції №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесена, оскільки уповноваженими особами відділення поліції № 4 витяг з ЄРДР йому не надано.

В судове засідання скаржник не з`явився, засобів телефонного/електронного зв`язку не вказав, однак у скарзі просив розглянути скаргу без його участі.

Представник ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання також не з`явився, однак надав витребувані судом матеріали.

Згідно частини 3 статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, за цими положеннями особа, яка подала скаргу або її захисник чи представник, має обов`язок приймати участь у розгляді скарги.

Разом з цим, КПК України не врегульовано питання щодо правових наслідків неявки цих осіб (зокрема, скаржника) для розгляду скарги.

Тому, на виконання положень частини 6 статті 9 КПК України (якими передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу) суд застосовує частину 3 статті 26 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим кодексом.

Таким чином, незважаючи на неявку скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути по суті без його участі, та за відсутності представника ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив такі обставини.

ОСОБА_3 поштовим зв`язком направив до відділення поліції № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області заяву про вчинення злочину від 17.03.2025.

У заяві скаржник вказує, що 26.03.2024 він звертався до відділення поліції № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину по факту групового побиття невідомими особами на території його приватного домоволодіння.

Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у вищевказаній заяві, були внесені до ЄРДР, кримінальне провадження №0000040.

23.09.2024 йому стало відомо, що вищевказане кримінальне провадження № 0000040 було закрито 30.04.2024.

З матеріалів кримінального провадження №0000040 йому стало відомо, що особами, яким було доручено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, в період з 26.03.2024 по 30.04.2024 взагалі не було проведено жодних слідчих дій, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного встановлення усіх обставин кримінального правопорушення з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин вищевказаного кримінального провадження, наслідком чого стало його незаконне закриття.

Вказує, що також ним виявлено, що в матеріалах зазначеного кримінального провадження містяться документи з ознаками службового підроблення, а саме витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого за підписом ОСОБА_4 , протокол допиту свідка від 20.04.2024 за підписом ОСОБА_5 , протоколи огляду відеофайлів від 22.04.2024 за підписом ОСОБА_5 , фототаблиця із скріншотів до протоколу огляду відеофайлів від 22.04.2024 (стор, 23,24,25,26,29) за підписом ОСОБА_5 , протокол огляду відеофайлів від 24.04.2024 за підписом ОСОБА_5 , фототаблиця із скріншотів до протоколу огляду відеофайлів від 24.04.2024 (стор. 32,34) за підписом ОСОБА_5 , постанова про закриття кримінального провадження від 30.04.2024 за підписом ОСОБА_6 .

Скаржник зауважує, що оскільки в матеріалах кримінального провадження №0000040 ним виявлено щонайменше чотирнадцять документів з ознаками службового підроблення, має підозру, що й інші документи вказаного кримінального провадження можуть бути підробленими.

Також вказує, що після його неодноразових законних вимог до осіб Хмельницької окружної прокуратури щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження, 26.09.2024 ОСОБА_7 , який називає себе заступником керівника Хмельницької окружної прокуратури, було винесено постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000040 в зв`язку з тим, що досудове розслідування у ньому проведено без повного та неупередженого дослідження його обставин, рішення про його закриття прийнято передчасно, а постанова є необґрунтованою та незаконною.

Вважає, що група осіб, які називають себе співробітниками ВнП № 4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, а саме, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , в період з 26.03.2024 по 30.04.2024 умисно вчинили злочинні дії щодо складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншого підроблення офіційних документів у кримінальному провадження № 0000040, а також, в період з 26.03.2024 по 30.04.2024, з метою одержання неправомірної вигоди для себе самого та інших осіб, умисно використовували службове становище всупереч інтересам служби, наслідком чого стало незаконне закриття кримінального провадження № 0000040.

На підставі вищевикладеного вважає, що вищевказаними особами вчинено злочин передбачений ст ст. 28, 366, 364 ККУ.

До скарги позивачем додано лише копію вказаної заяви від 17.03.2025 та чек Укрпошти про відправлення поштового відправлення.

Ухвалою суду від 28.03.2025 витребувано у ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області матеріали по заяві ОСОБА_3 від 17.03.2025.

На виконання ухвали суду надано копію супровідного листа до ТУ ДБР у м.Хмельницькому від 22.03.2025, згідно якого направлено матеріали перевірки, зареєстровані в ІПНП ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області 17.03.2025, за фактом можливого вчинення працівником ВнП №4 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ознак кримінального правопорушення, передбачених ст.364, 366 КК України, щодо громадянина ОСОБА_3 , для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

В той же час, вказана норма не містить заборони невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, якщо зроблені заява, повідомлення не містять достатніх відомостей, що можуть свідчити про вчинення певного кримінального правопорушення.

Підтвердженням вказаного висновку є сам факт існування інституту оскарження такої бездіяльності, як невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку глави 26 КПК України, норми якої не передбачають прийняття слідчим суддею безальтернативного рішення щодо задоволення скарги такого виду, а відповідно до положень ст.307 КПК України передбачають можливість прийняття рішення, серед інших, і про відмову у задоволенні скарги.

Обов`язку слідчого, дізнавача або прокурора щодо внесення заяви (повідомлення) до ЄРДР кореспондується обов`язок суб`єкта звернення викласти обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1.2 гл.3 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30 червня 2020 року № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз положень ст.214 ч.5 КПК України, яка зазначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган, до якого надійшла така заява, мав можливість переконатись в тому, що кримінальне правопорушення дійсно було вчинено і вчинено саме кримінальне правопорушення, а не лише таке існує в уяві особи, яка звернулась з повідомленням, або його вчинення нею лише припускається, або таке звернення переслідує певну мету, не пов`язану безпосередньо з порушенням прав особи.

Поряд з цим, слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Подана скаржником заява не була проігнорована чи іншим чином залишена без відповідного реагування, оскільки була зареєстрована та направлена до ТУ ДБР у м.Хмельницьцому.

Водночас, згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Склад кримінального правопорушення являє собою абстрактну теоретичну конструкцію і включає чотири елементи: два об`єктивних (об`єкт, об`єктивну сторону) і два суб`єктивних (суб`єкт, суб`єктивну сторону). Кожен елемент включає певний набір ознак: обов`язкових і факультативних для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення (ст.2 КК України.)

З аналізу вказаної норми закону слідує, що діяння, яке містить всі ознаки складу кримінального правопорушення, є єдиною юридичною підставою кримінальної відповідальності.

Отже, не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її подання до правоохоронного органу не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення.

Звернення скаржника не містить необхідних обставин, передбачених ст.214 КПК України, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінально караного протиправного діяння, що об`єктивно не може бути приводом для внесення заяви про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

У спірному випадку заява скаржника не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.28, 364, 366 КК України.

Водночас, у наведеній заяві прослідковується висловлення скаржником своєї незгоди з процесуальними рішеннями та діями працівників поліції.

Вирішення вказаних питань у спосіб, запропонований скаржником, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та початку окремого кримінального провадження, на переконання слідчого судді, вочевидь суперечить загальним засадам та завданням кримінального провадження.

У зв`язку з зазначеним слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303 - 307 КПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 31 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1