Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/16/24
провадження № 1-в/624/6/25
УХВАЛА

Іменем України

селище Кегичівка 17 лютого 2025 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши подання начальника Красноградського РС №2 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 , відносно якого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рояківка Кегичівського району Харківської області, українець, громадянин України, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, інвалідності не має, військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

-про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Красноградського РС №2 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року посилаючись на те, що останній поставлений на облік, з ним проведена бесіда, під час якої роз`яснені порядок та умови відбування покарання та наслідки невиконання покладених обов`язків.

10 жовтня 2024 року Кегичівським районним судом Харківської області винесена постанова про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 153 гривень.

25 жовтня 2024 року органом пробації проведено бесіду з ОСОБА_5 , з відібранням письмових пояснень, щодо обставин вчиненого правопорушення.

Засудженому ОСОБА_5 25 жовтня 2024 року було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_7 вчинено адміністративне правопорушення, винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень.

11 листопада 2024 року органом пробації проведено бесіду з ОСОБА_7 , з відібранням письмових пояснень, щодо обставин вчиненого правопорушення.

Засудженому ОСОБА_7 11 листопада 2024 року було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Після двох отриманих попереджень, до органу пробації надійшла постанова сектору поліцейської діяльності №1 ВП №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 09 жовтня 2024 року про вчинення третього адміністративного правопорушення ОСОБА_7 , дії кваліфіковано за ч.1 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень.

Вище зазначені обставини свідчать про невиконання засудженим ОСОБА_8 порядку та умов звільнення від відбування покарання, а повторюваність вчинення адміністративних правопорушень, всупереч вжитим з боку органу пробації заходів виховного та профілактичного впливу, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, небажання дотримуватись загальноприйнятих правових норм, формувати соціально-прийняті моделі взаємодії із суспільством.

Представник Красноградського РС №2 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області, у судовому засіданні скаргу просила задовольнити, з викладених у ній підстав.

Засуджений ОСОБА_5 , у судовому засіданні вказав, що розуміє, що вчинив правопорушення, але у цьому щиро розкаюється, штрафи сплатив, не бачив, що не працює габарит.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що не вбачає підстав для задоволення клопотання, крім того зазначив, що ОСОБА_5 щиро розкаявся.

Перевіривши матеріали особової справи №10/2024, заслухавши думку присутніх осіб, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку 2 роки, покладено обов`язки передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Згідно розпорядження зазначений вирок набрав законної сили 04 квітня 2024 року.

Частиною 3 ст. 164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

08 квітня 2024 року ОСОБА_7 надав підписку, у якій зазначено, що йому роз`яснені покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

У зв`язку з невиконанням покладених на ОСОБА_7 обов`язків вироком Кегичівського районного суду Харківської області за ч.4 ст.185 КК України, начальник Красноградського РС №2 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що останній тричі притягувався до адміністративної відповідальності. За допущенні порушення у ОСОБА_7 було відібрано письмове пояснення та винесено попередження про те, що відносно нього буде направлено до суду подання про скасування іспитового строку та направлено його для відбуття призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд, дослідивши матеріали особової справи відносно ОСОБА_7 , вважає, що вони не містять достатніх даних про невиконання останнім покладених на нього обов`язків, а вчинення адміністративних правопорушень, хоча і мало місце, проте вони, по своїй суті, не свідчать про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, крім того, він зазначив про те, що щиро розкаюється, штрафи сплатив.

Заперечень від інших учасників не надійшло.

Відповідно до ч. 6 ст.166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Суд, вирішуючи питання про відміну звільнення з випробування і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти, як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Отже, обставин, які б свідчили, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені на нього судом обов`язки, та його небажання стати на шлях виправлення, судом не встановлено.

З урахуванням позицій сторін, вивчивши подання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, оскільки відсутні достатні обґрунтування того, що характер вчинених засудженим правопорушень свідчить про небажання стати на шлях виправлення особи, яка засуджена за злочин, родові ознаки якого відмінні від змісту скоєних правопорушень, за вчинення яких вимагається направити його в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання.

Таким чином, суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 і направлення його для відбуття призначеного, не доведене достатніми доказами, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності підстав до задоволення подання органу пробації.

Керуючись ст. 75, 78 ч.2 КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Красноградського районного сектору №2 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Особову справу відносно засудженого ОСОБА_5 №10/2024 повернути до Красноградського районного сектору №2 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1