Справа №523/6107/24
Провадження №1-кс/523/1312/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про відсторонення від посади:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рені Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником відділу контролю та моніторингу за станом території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася прокурор Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 із клопотанням про відсторонення від посади ОСОБА_6 .

Відповідно до даного клопотання, 18.03.2024 до Суворовської окружної прокуратури міста Одеси надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що начальник відділу контролю та моніторингу за станом території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_6 з метою особистого збагачення вимагає неправомірну вигоду за не перешкоджання його господарській діяльності.

Того ж дня, за вказаною заявою були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 та розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно розпорядження Одеського міського голови № 148к від 13.02.2024 ОСОБА_6 призначено на посаду начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради з 20 лютого 2024 року без конкурсного відбору.

Таким чином, перебуваючи на посаді начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_6 є особою, що постійно здійснює функції представника місцевого самоврядування, і згідно примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою, на яку згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України, окрім того, останній є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_6 знав та розумів, що вимогами ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», посадовим та службовим особам заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_6 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та використовуючи надану йому владу та службові повноваження, розробив план щодо вимагання та одержання щомісячно неправомірної вигоди від суб`єкта господарювання за невжиття заходів з демонтажу його торговельних об`єктів, пов`язаних з роздрібною торгівлею фруктами та овочами на вуличних лотках, а також за сприяння у відкритті ще одного торговельного об`єкту на території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради.

Дотримуючись раніше розробленого плану, 15.03.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 прибув до одного з торговельних об`єктів, що розташований поблизу будинку АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі фруктами та овочами ФОП ОСОБА_8 , та під час спілкування з останнім висловив пряму словесну вимогу щодо надання йому ОСОБА_9 неправомірної вигоди в розмірі 12 000 гривень щомісячно, з погрозою прийняття мір з демонтажу його функціонуючих торговельних об`єктів.

У подальшому, 20.03.2024, більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_9 за раніше обумовленою в ході телефонної розмови адресою: АДРЕСА_3 та переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, використовуючи надану йому владу та службові повноваження, одержав за невжиття заходів з демонтажу функціонуючих торговельних об`єктів від ОСОБА_7 , який сприймав ОСОБА_6 , як особу, до службових повноважень якої віднесено вирішення даного питання, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 12 000 гривень. Окрім того, в ході розмови ОСОБА_6 висловив ОСОБА_10 пряму словесну вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в розмірі 10 000 гривень за сприяння у наданні дозволу на розміщення ще одного торговельного об`єкту з роздрібної торгівлі фруктами та овочами по вулиці Академіка Заболотного, напроти ТЦ «Сім`я» в місті Одеса.

Отриманими від ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди грошовими коштами у розмірі 12 000 гривень ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, 10.04.2024 приблизно о 12 годині 16 хвилин, знаходячись за раніше обумовленою в ході телефонної розмови адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, використовуючи надану йому владу та службові повноваження, одержав за сприяння у наданні дозволу на розміщення ще одного торговельного об`єкту з роздрібної торгівлі фруктами та овочами по вулиці Академіка Заболотного, напроти ТЦ «Сім`я» в місті Одеса від ОСОБА_7 , який сприймав ОСОБА_6 , як особу, до службових повноважень якої віднесено вирішення даного питання, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 гривень.

Отриманими від ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди грошовими коштами у розмірі 10 000 гривень ОСОБА_6 мав намір розпорядитися на власний розсуд, однак був викритий та затриманий на місці вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України 18.03.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026.

10.04.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Надалі, 11.04.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення, показаннями свідка ОСОБА_7 , обшуком, письмових документах (протоколах слідчих (розшукових) дій), речових доказах, а також інших матеріалах.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши при цьому, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин, санкція статті якої, у разі визнання особи винною, передбачає позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, але на теперішній час підозрюваний продовжує обіймати посаду начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради та продовжує виконувати свої обов`язки, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на займаній посаді може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, а також може з використанням свого службового становища та займаної посади, незаконно впливати як особисто, так і через колег на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні, просила задовольнити клопотання про відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади.

Захисники ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведено обставин, що останній може незаконно впливати як особисто, так і через колег на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні, а також продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, тобто вважали клопотання формальним, яке ґрунтується лише на припущеннях, але припущення до можливих дій не є доказами, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання. Крім того, додатково зазначили, що підозрюваний ОСОБА_6 одружений, має міцні соціальні зв`язки та на його утриманні перебувають дружина, яка знаходить у відпустці по догляду за їх спільною дитиною ОСОБА_11 , 2022 року народження, а саме по 2025 рік, а також батько - інвалід ОСОБА_6 , у зв`язку із чим відсторонення може потягнути тяжкі наслідки, оскільки він втратить можливість утримувати сім`ю та винаймати житло в якому мешкає.

Підозрюваний під час розгляду клопотання підтримав думку захисників, просив не відстороняти його від посади, та зазначив, що його робота є єдиним джерелом доходів його сім`ї для матеріального існування.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що в клопотанні прокурора слід відмовити за наступних підстав.

Дійсно, за змістом п.4 ч.2 ст.131 КПК України відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Відповідно до ст.155 КПК України слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про відсторонення особи від посади.

Як передбачено вимогами ч.ч.2, 3 ст.157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини:1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відповідно п.15 листа ВССУ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» відсторонення від посади як захід забезпечення кримінального провадження здійснюється з метою припинення кримінального правопорушення; припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про відсторонення від посади, не даючи оцінку доказам, що буде виходити за рамки розгляду зазначеного клопотання, з урахуванням наведених прокурором доводів, згідно вимог п.6 ч.2 ст.155 КПК України не вбачається підстав вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_6 може з використанням свого службового становища та займаної посади, незаконно впливати як особисто, так і через колег на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні, оскільки зважаючи на поведінку підозрюваного під час розгляду клопотання ОСОБА_6 не ухиляється, своєчасно з`являється до слідчого та суду, зі змісту клопотання з`ясовано, що головний свідок допитаний, він попереджався про кримінальну відповідальність, тому вірогідність зміни чи перекручування показів відносно обставин справи малоймовірна; як вбачається інші свідки є понятими, які не є підлеглими ОСОБА_6 , тому він не може чинити на них тиск для викривлення показів у ході розгляду кримінального провадження та професійна діяльність ОСОБА_6 на даний момент не несе будь-яких негативних наслідків, доводи про можливість впливу на свідків повинні бути обґрунтованими, а не засновуватися на припущеннях.

Крім того, суд зазначає, що відсторонення від посади зумовлює втрату основного джерела доходів, що може привести до негативного впливу на матеріальний стан його сім`ї, крім того, ризики, на які посилається прокурор, можуть бути задоволені та усунуті за рахунок покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а не шляхом відсторонення від займаної посади. Як відомо, відносно ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в тому числі покладений обов`язок утримуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим мета відсторонення від посади поглинається діючим запобіжним заходом, подвійне покладення зобов`язань на думку суду є не доцільним.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відсторонення від посади це тимчасове вимушене недопущення особи до виконання своїх функціональних обов`язків, однак ст.43 Конституції України регламентовано, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися у виключних випадках. Матеріали клопотання не містять інших обставин, які б могли б слугувати обґрунтованими підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади.

Згідно ч.1 ст.157 КПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурором не доведено, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, вивчивши матеріали клопотання, з`ясувавши аргументацію сторін, суд дійшов до висновку, що відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, використовуючи свої службові повноваження, може негативно впливати на хід кримінального провадження шляхом впливу на осіб, які є свідками у цьому провадженні, у зв`язку з чим на переконання суду у задоволенні клопотання слід відмовити, так як на даний час відсутні правові підстави для відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади та обмеження права на працю, яке гарантоване ст.43 Конституцією України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 154-157, 309, 69-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про відсторонення від посади ОСОБА_6 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1