Справа № 359/9616/24
Провадження № 1-в/359/475/2024
У Х В А Л А

09 грудня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та прокурор в судовому засіданні підтримали вищевказане клопотання, просили суд привести вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону у зв`язку із декриміналізацією вчиненого засудженим діяння. Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Розглянувши клопотання про звільнення від покарання, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. При цьому, вартість викраденого майна становить 7500 грн. 00 коп. (епізод від 24.07.2020 р.), 2000 грн. 00 коп. (епізод від 07.08.2020 року), 4200 грн. 00 коп. (епізод від 02.11.2020 року), 19800 грн. 00 коп. (епізод від 05.12.2020 року) та 5000 грн. 00 коп. (епізод від 07.01.2021 року). Вирок набрав законної сили 01.07.2021 року.

В подальшому, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, та на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України (сукупністю вироків), до покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. При цьому, вартість майна у вчиненні закінченого замаху на викрадення якого ОСОБА_4 визнано винним становить 769 грн. 12 коп. (епізод від 30.09.2021 р.) та вартість викраденого майна становить 749 грн. 00 коп. (епізод від 16.05.2021 р.). В подальшому, ухвалою Київського апеляційного суду від 16.03.2023 року вищевказаний вирок залишено без змін. Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року набрав законної сили 16 березня 2023 року.

На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі, в умовах державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)».

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. За змістом п. 169.1.1. ст. 169 ПК України сума податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Окрім цього, відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становив 2102,00 грн. При цьому, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становив 2270,00 грн. Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2020 році за нормами КК України, розмір матеріальної шкоди мав становити 2102,00 грн., а у 2021 році 2270,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року (епізод від 30.09.2021 р. та епізод від 16.05.2021 р.) завдав матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

При цьому, згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму більше двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року не розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Крім того, вирішуючи питання про наявність підстав для подальшого відбуття покарання засудженим, суд враховує, що призначене покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України, за яким йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, є таким, що повністю відбуте.

Враховуючи наведене вище, оскільки відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання в зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він засуджений, а згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений повністю відбув призначене йому покарання, тому підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.10.2022 року покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) рокита на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, виконувати самостійно.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2021 року відбуте ним покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці 9 днів.

Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1