ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/ 6534 /24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 666/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.12.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000337 від 03.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Таке рішення суду обґрунтоване тим, що судом в ході підготовчого судового засідання було встановлено своєчасне невручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру належним дізнавачем/прокурором (до 24 годин від дня його складання) та не направлення його за місцем проживання, роботи ОСОБА_7 для вручення, що, на думку суду свідчить про невиконання обов`язку сторони обвинувачення щодо вручення підозри у встановлений проміжок часу та втрату права на її вручення, а також і втрату чинності самого повідомлення про підозру, що має наслідком його недійсність.

Суд дійшов висновку, що у випадку неналежного здійснення повідомлення особі про підозру і не набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні така особа, враховуючи викладені обставини, не може набути статусу обвинуваченого навіть за умов складення щодо неї обвинувального акту.

Суд зазначив, що наведені недоліки не можуть бути усунуті та виправлені в ході розгляду справи по суті, що позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд на підставі такого обвинувального акту, у зв`язку з чим, повернув обвинувальний акт прокурору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому містяться всі необхідні дані та реквізити, що передбачені КПК, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація вчинених дій, формулювання обвинувачення, анкетні дані обвинуваченого та інше.

Як зазначає прокурор, суд в підготовчому судовому засіданні, без проведення судового розгляду, не дослідивши жоден з доказів кримінального правопорушення, не може вказувати на факт висунення підзори та вручення обвинувального акту з копіями матеріалів дізнання всупереч порядку та процедури встановленої процесуальним законодавством, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вказане твердження фактично має ознаки оцінки доведеності обвинувачення на підготовчому судовому засіданні.

Як вказує прокурор, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, підставою для повернення обвинувального акту є лише недотримання вимог, передбачених ч. 2 ст.291 КПК України, а будь-які зауваження до обвинувального акту мають та можуть отримати реакцію суду під час подальшого судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність обвинувального акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

А тому, як вказує прокурор, на аналізі судової практики, суди не мають повноважень до ухвалення вироку або іншого підсумкового рішення в кримінальному провадженні перевіряти правильність висунення підозри в порядку та процедури встановленої процесуальним законодавством. Приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акту, суд першої інстанції, в порушення ст.314 КПК України, вийшовши за межі повноважень, передбачених під час підготовчого судового засідання, самостійно перейшов до стадії удового розгляду та встановлення обставин кримінального правопорушення, доведеності обвинувачення, надаючи оцінку доказам, фактично не досліджуючи їх, піддав сумніву висунення підозри в порядку та процедури встановленої процесуальним законодавством.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор вважає рішення суду щодо повернення обвинувального акту та його висновки передчасними, оскільки до таких висновків суд може дійти лише після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідженням всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження.

Крім того, прокурор зазначив, що стороною захисту під час досудового розслідування вчинялись дії, які унеможливлювали проведення процесуальних дій та вручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування до моменту звернення сторони обвинувачення з обвинувальним актом до суду. Як зазначає прокурор, стороною обвинувачення вживались заходи щодо виклику підозрюваного та захисника для вручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування і саме вручити шляхом направлення в передбачений КПК України порядок для вручення повідомлень, на підтвердження чого, у підготовчому судовому засіданні було надано відомості на підтвердження отримання ОСОБА_7 під час вручення повідомлення про підозру та повісток про виклик на 21, 22, 23 вересня 2024 року в порядку ст. 135 КПК України, але останній відмовився їх отримати, почав некоректно себе поводити, висловлював погрози і образи та зайшов до квартири, зачинивши за собою двері. Копія письмового повідомлення про підозру та повістки по виклик на 21,22,23 вересня 2024 року були залишені в отворі вхідних дверей, про що було повідомлено останньому. А тому, на думку прокурора, враховуючи вищевикладені обставини, особа вважається такою, яка належним чином повідомлена. Крім того, під час вручення письмового повідомлення про підозру та повісток про виклик, в порядку ст.135 КПК України, здійснювалось відеозйомка, а ОСОБА_7 , будучи викликаним дізнавачем в порядку ст.135 КПК України, в зазначені дати для проведення процесуальних дій не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Вказане підтверджується копіями корінців повісток, фіскальними чеками «Укрпошти», надана копія електронного листа про направлення 25 вересня 2024 на електронну пошту захисника копії повідомлення про підозру та повісток, також здійснювались виклики підозрюваного та захисника шляхом здійснення виклику по телефону, однак не з`явилися, про причину неявки не повідомили. На підтвердження вручення підозрюваному копії обвинувального акту та реєстрів досудового розслідування та копій матеріалів дізнання надано накладні та описи вкладення до них. Однак вказані листи були повернути «Укрпоштою» без вручення адресатами, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Таким чином, як зазначає прокурор, в період часу з 20 вересня по 01 жовтня 2024 року стороною обвинувачення вживалися усі можливі заходу. Передбачені КПК щодо виклику обвинуваченого та його захисника та для вручення копій обвинувального акту та реєстрів досудового розслідування копій матеріалів дізнання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений та його захисники заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокуророві, послався на те, що стороною обвинувачення порушено порядок вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у визначений КПК порядок, внаслідок чого, відсутні підстави вважати, що підозрюваний набув статус обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Проаналізувавши зміст обвинувального акту та мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.ч.3, 4 вказаної статті, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акту додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, він повністю відповідає вказаним вимогам, в ньому зазначені номер кримінального провадження, анкетні дані обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та прізвище дізнавача, який склав та прокурора, який затвердив обвинувальний акт.

Крім того, до обвинувального акту долучений реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання обвинувального акту, з доданим до цього рапортом дізнавача щодо процесу вручення обвинувального акту ОСОБА_7 , з доданим до цього диском про відеозйомку вручення обвинувального акту, а також корінців повісток про виклик та поштових повідомлень.

На думку колегії суддів, в обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, з дотриманням вимог КПК України, сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , дана правова кваліфікація злочину, визначена стаття КК України.

Тобто обвинувальний акт за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України, а тому, підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, необхідно зазначити, що відповідно до вимог ст.314 КПК України, після отримання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У разі встановлення об`єктивної неможливості ознайомитися з матеріалами дізнання у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 301 цього Кодексу, суд за клопотанням сторони кримінального провадження вирішує питання про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів дізнання, про що постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

У випадках, передбачених цим Кодексом, в підготовчому судовому засіданні суд за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Статтею 314 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, які перевіряє суд під час проведення підготовчого судового засідання. Встановлення та визначення фактичних обставин кримінального провадження можуть бути проведені лише на стадії судового розгляду провадження по суті.

На даній стадії суд не вправі вдаватися до оцінки доказів, в тому числі, досліджуючи докази на відповідність їх вимогам ст.84 КПК України, що було зроблено судом в підготовчому судовому засіданні, без проведення всебічного судового розгляду, під час якого можуть бути встановлені обставини кримінального правопорушення та надана оцінка доказам, після їх ретельного дослідження, в порядку, передбаченому чинним КПК та в межах висунутого особі обвинувачення.

Критерії яким повинен відповідати обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України і будь-яких інших вимог зазначена норма закону не містить та вказані судом першої інстанції обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих порушень вимог ч.2 ст.291КПК України при його складанні, суд не навів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 370, 291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.12.2024 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000337 від 03.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 , як обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, прокурору, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3