Справа № 308/1516/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотанняпрокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2024 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2024 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Суд встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000066, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що на території Ужгородського району дії група осіб, яка упродовж 2023-2024 рр. з метою збагачення без належних на те підстав виготовляє документи про купівлю-продаж транспортних засобів з подальшим внесенням відповідних відомостей про ці транспортні засоби до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

31.01.2025 на підставі ухвали слідчого №308/1516/25 від 30.01.2025, в ході обшуку автомобілю марки Volksvagen Jetta НОМЕР_1 за участю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , який є власником вказаного автомобілю, в ході обшуку з ящики для речей (бардачка) вилучено: копію паспорту громадянина України, витяг з реєстру територіальної громади, медичну довідку водія видані на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію паспорту громадянина України виданий на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія паспорту громадянина України та копію картки платника податків видані на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , договір купівлі продажу 4М/ 116 від 04.12.2024, договір комісії №4М/116 від 04.12.2024, медична довідка водія видана на громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , медична довідка водія гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; талон до посвідчення водія НОМЕР_2 договір купівлі продажу №7296/24/1/008368 договір купівлі продажу №2142/2022/313310, копія картки платника податків ОСОБА_10 , бланк заяви про проходження атестації, бланк розписка про отримання повістки ІНФОРМАЦІЯ_7 , 10 фотокарток 3?4 з невстановленими особами, 2 аркуші паперу з чорновими записами, записник з позначенням 2025, 5 конвертів білого кольору з чорновими записами дані речі та документи вилучено до спеціального сейф-пакету Національна поліція України WAR 1536469.

Прокурор ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без участі, власника майна повідомив.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_12 , у запереченнях на клопотання, заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна з огляду на наступне. Не підлягає задоволенню клопотання прокурора оскільки стороною обвинувачення не було дотримано строки на подачу попереднього клопотання про арешт майна та клопотання, яке наразі перебуває на розгляді у слідчого судді.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст. 170-173 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема: забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Окрім цього, відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Варто звернути увагу, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.190КК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та слідчий довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного та те, що є достатні підстави вважати що вилучені речі є предметами злочинної діяльності , були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того, вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вище вказані предмети свідчать про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч..2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені у ході обшуку автомобіля марки Volksvagen Jetta НОМЕР_1 за участю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , який є власником вказаного автомобілю, в ході обшуку з ящики для речей (бардачка) вилучено: копію паспорту громадянина України, витяг з реєстру територіальної громади, медичну довідку водія видані на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію паспорту громадянина України виданий на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія паспорту громадянина України та копію картки платника податків видані на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , договір купівлі продажу 4М/ 116 від 04.12.2024, договір комісії №4М/116 від 04.12.2024, медична довідка водія видана на громадянина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , медична довідка водія гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 ; талон до посвідчення водія НОМЕР_2 договір купівлі продажу №7296/24/1/008368 договір купівлі продажу №2142/2022/313310, копія картки платника податків ОСОБА_10 , бланк заяви про проходження атестації, бланк розписка про отримання повістки ІНФОРМАЦІЯ_7 , 10 фотокарток 3?4 з невстановленими особами, 2 аркуші паперу з чорновими записами, записник з позначенням 2025, 5 конвертів білого кольору з чорновими записами дані речі та документи вилучено до спеціального сейф-пакету Національна поліція України WAR 1536469.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1