СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/29/25
Провадження № 1-кс/306/9/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м.Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СДвідділення поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000183 від 31 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася в суд із зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що 31.12.2024 року до сектору дізнання відділення поліції №l Мукачівського РУП ГУНІ в Закарпатській області надійшли матеріали ЄО №7380 від 30.12.2024 року за зверненням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що 18.10.2024 року між ОСОБА_5 та банком «Ощадбанк» був укладений договір про споживчий кредит № у сумі 439800 гривень, який полягав у тому, що банк надані кредитні кошти ОСОБА_5 переказав на рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_2 ). За отримані кошти ФОП ОСОБА_6 повинен був надати та встановити сонячні панелі ОСОБА_5 , однак станом на сьогоднішній день ФОП ОСОБА_6 не вчинив жодні роботи по встановленню сонячних панелей.

31 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією, передбаченою ч.2 ст. 192 КК України, номер кримінального провадження №0000183.

В клопотанні дізнавач СД вказує, що в ході досудового розслідування 05.01.2025 року під час допиту ОСОБА_5 потерпілий пояснив, що 18.10.2024 року «Ощадбанк» погодив йому кредит у сумі 439800 грн. на встановлення за адресою свого проживання сонячних панелей, як сприяння в енерговиробленні для України. Між ОСОБА_5 та банком було укладено договір про споживчий кредит № від 18.10.2024 року про перерахування кредитних коштів на банківський рахунок НОМЕР_1 , який належить ФОП ОСОБА_6 для встановлення сонячних панелей. Однак, ФОП ОСОБА_6 жодних робіт по встановленню сонячних батарей не виконав, телефонні дзвінки ігнорує, знаходиться за межами території України в Чеській Республіці та грошові кошти ОСОБА_7 не повернув, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 439800 грн.Вимоги мотивує тим, що банківський рахунок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 є предметом вчинення злочину і має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому з метою збереження вказаного майна є необхідність у накладенні арешту. Просить клопотання задовольнити, накласти арешт із забороною використовувати та розпоряджатися цим майном до вирішення кримінального провадження по суті.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КПК України - дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.; ч.1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, якими дізнавач СД обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст.26 КПК України - слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000183 від 31.12.2024 року не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є недостатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна.

Із змісту клопотання дізнавача встановлено, що майно, на яке дізнавач СД просить накласти арешт, не відповідає передбаченим ст. 98 КПК України критеріям (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Також, кримінальний процесуальний кодекс України не містить такого поняття як "арешт рахунку", поскільки накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів можна лише на готівкові кошти ("арешт грошових коштів, які знаходяться на рахунку, відкритому у банківській установі".).

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що при накладенні арешту на рахунки, окрім правової підстави слідчий суддя оцінює наявність обґрунтованої підозри, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту. Однак, ч.2 ст.192 КК України не передбачає можливості для застосування забезпечення спеціальної конфіскації, а тому арешт на рахунок є необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України - слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України - відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання дізнавача СДвідділення поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме на рахунок банку "А-Банк" НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000183 від 31 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 192 КК України - відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді про арешт майна під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Копію ухвали після її постановлення направити прокурору, дізнавачу СД.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_8