1Справа № 335/3074/25 1-кс/335/1217/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 31.03.2025 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 31.03.2025 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після окупації м. Токмак Пологівського району Запорізької області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2022 невстановленими представниками РФ створено незаконний правоохоронний орган - так званий «УВД по г.Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области» із розташуванням у захопленій будівлі ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: Запорізька область, Пологівський район, м. Токмак, вул. Центральна, буд. 43.

Громадянин РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у складі зведеного загону СОБР «Ястреб-Каспий» Управління федеральної служби військ національної гвардії РФ у Дагестані, що діяв у складі батальйонно-тактичної групи 98 дивізії військ національної гвардії Сибірського округу військ національної гвардії РФ, будучи достовірно обізнаним про те, що між Російською Федерацією та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, прибув на територію Запорізької області.

Встановлено, що в серпні 2022 року ОСОБА_6 перебував на окупованій території Токмацької міської територіальної громади Запорізької області та, зокрема, здійснював протиправну діяльність, спрямовану на виявлення та переслідування громадян України, які мали громадянську позицію відмінну від незаконно впровадженої політики держави агресора на тимчасово окупованій території Запорізької області.

ОСОБА_6 відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим РФ, тобто відповідно до ст. 43 Протоколу І був комбатантом та був зобов`язаний дотримуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Крім цього досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше середини серпня 2022 року ОСОБА_6 , маючи умисел на катування, зґвалтування, незаконне позбавлення волі захищеної цивільної особи, знаючи про фактичні обставини, які встановлюють цей захищений статус, діючи в контексті міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, вступив в злочинну змову з не менше сьома невстановленими особами з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, з метою підтримання окупаційної влади на території Запорізької області, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, в порушення законів та звичаїв війни, вчинив наступні злочинні дії.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, приблизно 16.08.2022, більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з шістьма невстановленими особами чоловічої статі одягнутими у військову форму збройних сил РФ та однією особою чоловічої статі у чорному одязі з балаклавою на обличчі, з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, з метою підтримання окупаційної влади на території Запорізької області, будучи озброєними, прибули до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент події у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебувала, жодної зброї не мала, участі у бойових діях не брала, була одягнена у цивільний одяг.

Надалі ОСОБА_6 та зазначені вище шість осіб, які були одягнуті у військову форму збройних сил РФ, з метою реалізації спільного умислу спрямованого на жорстоке поводження з цивільним населенням, усвідомлюючи, що перед ними цивільна особа, яка не має можливості чинити опір, діючи в порушення вимог ст. 27 (2), 147 ЖК (IV), ст. ст. 75 (2) (b), 76 (1) ДП І, нанесли невстановлену кількість ударів по тілу ОСОБА_7 , спричинивши тілесні ушкодження, що завдали фізичний біль та моральні страждання.

Після чого, будучи озброєними вогнепальною зброєю, усвідомлюючи, що потерпіла буде підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок погроз та обстановки, що склалася, зірвали з неї одяг та вчинили відносно останньої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, анальним та оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій.

При цьому, ОСОБА_6 із застосуванням фізичного примусу вчинив насильницькі дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням у тіло потерпілої ОСОБА_7 із використанням своїх геніталій зґвалтування, внаслідок чого порушив сексуальну свободу та автономію потерпілої, а також спричинили їй фізичний біль і моральні страждання, тобто вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням.

Після чого, приблизно 16.08.2022, більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, близько 04 год. 00 хв., невстановлені особи з числа представників зазначених вище окупаційних сил, на виконання спільного злочинного умислу спрямованого на катування та незаконне позбавлення волі потерпілої ОСОБА_7 , надягнувши їй на голову пакет, на невстановленому транспортному засобі, у багажнику, перевезли її до незаконного правоохоронного органу - так званого «УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области», за адресою: Запорізька область, Пологівський район, м. Токмак, вул. Центральна, буд. 43, де помістили у підвальне приміщення зазначеної будівлі та підвісили за руки до стелі.

Вранці цього ж дня, до зазначеного вище приміщення зайшли чотири невстановлені досудовим розслідуванням особи з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України та нанесли потерпілій ОСОБА_7 невизначену кількість ударів в область тулуба, голови та ніг пляшками наповненими водою, чим спричинили останній фізичний біль та страждання.

Через незначний проміжок часу, четверо невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, вивели з підвального приміщення потерпілу ОСОБА_7 та відвели до кабінету незаконного правоохоронного органу «УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области», де її посадили на стілець та закріпили руки за спиною.

Надалі, ОСОБА_6 , у порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32, 33, 147 ЖК (IV), ст. ст. 75 (2) (а)(е), ст. 76 (1) ДП І, перебуваючи у вищезазначеному кабінеті, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 здійснили психологічний тиск на потерпілу ОСОБА_7 з метою залякування та отримання від неї інформації щодо місць зберігання зброї, який виразився в погрозах вчинити насильницькі дії відносно неї та її близьких осіб катування, завдавши їй сильного психічного болю та страждань. Після зазначених дій, невстановлені досудовим розслідуванням особи з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, повернули ОСОБА_7 до підвального приміщення, де її кинули на підлогу із зв`язаними за спиною руками без питної води та їжі, де потерпіла перебувала до ранку наступного дня.

Вранці наступного дня (тобто приблизно 17.08.2022), більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації спільного злочинного умислу з ОСОБА_6 та іншими представниками окупаційних сил, до підвального приміщення, в якому незаконно утримувалась потерпіла ОСОБА_7 , зайшов ОСОБА_8 разом з трьома невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України та з метою залякування та отримання в подальшому від неї інформації щодо місць зберігання зброї та вибухової речовини, нанесли ногами численні удари ОСОБА_7 по тулубу та ногам, завдавши сильного фізичного, психічного болю та страждань, що є катуванням.

Після вчинення зазначених протиправних дій, ОСОБА_8 та особи з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, перевели ОСОБА_7 до кабінету незаконного правоохоронного органу - «УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области», де її посадили на стілець та закріпили руки за спиною.

Надалі, ОСОБА_6 , перебуваючи у вищезазначеному кабінеті, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснили психологічний тиск на ОСОБА_7 , з метою залякування та отримання від неї інформації щодо місць зберігання зброї та вибухової речовини, який виразився в погрозах вчинити насильницькі дії відносно неї та близьких родичів, а також погрозах ураження електричним струмом, при цьому ОСОБА_8 наніс удар правою рукою ОСОБА_7 в область ребер справа та один удар ліктем правої руки в область голови. Зазначеними протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_7 завдано сильного фізичного, психічного болю та страждань, що є катуванням.

Після зазначених дій невстановлені досудовим розслідуванням особи з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, з метою підтримання окупаційної влади на території Запорізької області відвели ОСОБА_7 назад до підвального приміщення, де, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , у порушення вимог ст. ст. 27, 31, 32, 33, 147 ЖК (IV), ст. ст. 75 (2) (а), ст. 76 (1) ДП І вона незаконно утримувалась в неналежних умовах, в приміщенні з відсутністю спального місця, їжі, води, санітарних умов та доступу медичної допомоги з метою залякування, подавлення волі та отримання інформації, що є катуванням.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 16.08.2022, більш точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: вул. Василя Вишиваного, буд. 8, м. Токмак, Пологівського району, Запорізької області, маючи умисел на незаконне позбавлення волі захищеної цивільної особи ОСОБА_7 , діючи з метою реалізації спільного злочинного плану, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа представників збройних сил РФ, окупаційної адміністрації та громадян України, які сприяють окупаційній владі у проведенні підривної діяльності проти України, з метою підтримання окупаційної влади на території Запорізької області, у порушення вимог ст. ст. 27, 31, 33, 147 ЖК(IV), ст. ст. 75 (2)(а)(3), 76 (1) ДП І, незаконно позбавили волі потерпілу ОСОБА_7 та утримували її протягом чотирьох діб у приміщенні підвалу незаконного правоохоронного органу - так званого «УВД по г.Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области», розташованого у захопленій будівлі ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: Запорізька область, Пологівський район, м. Токмак, вул. Центральна, буд. 43, без повідомлення об`єктивних причин та пред`явлення обвинувачень, за відсутності необхідності вжиття заходів стосовно зазначеної особи через причини збереження безпеки окупаційної держави, інтернування чи застосування запобіжних заходів в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством, під час законного кримінального переслідування державою.

30.01.2025 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Встановлено, що на теперішній час ОСОБА_6 перебуває на території м. Токмак Пологівського району Запорізької області, яка з 26.02.2022 являється тимчасово окупованою територією.

31.01.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку та повістки про виклик останнього на 04.02.2025, 05.02.2025, 06.02.2025 опубліковані в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

31.03.2025 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 виділені з кримінального провадження №0000093 від 01.02.2024 в кримінальне провадження №0000053 від 31.03.2025.

Оскільки на теперішній час, ОСОБА_6 на слідчі дії не з`явився до м. Запоріжжя, та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення на території тимчасово окупованого м. Токмак Пологівського району Запорізької області, ОСОБА_6 оголошено у розшук 12.02.2025.

04.04.2025 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 31.03.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , те, що він знаходиться у розшуку, перебуває на тимчасово окупованій території України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до слідчого суді із клопотанням, у якому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримала з підстав, викладених у клопотанні, та наполягала на його задоволенні, посилаючись на наявність вищезазначених ризиків.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вважає його передчасним, оскільки підозрюваний перебуває у розшуку.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та докази, подані у його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 31.03.2025 року за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у якому 30.01.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та повістки про його виклик слідчим були опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та веб-сайті газети Кабінету Міністрів України „Урядовий кур`єр.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Наданими слідчому суді матеріалами підтверджено обставини, які свідчать, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області від 12.02.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих матеріалах доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також обставини та наслідки його вчинення, ступінь участі підозрюваного у вчиненні злочину, згідно повідомлення про підозру, та на підставі досліджених матеріалів, приходить до висновку про підтвердження у повному обсязі ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні.

Доводи сторони захисту щодо заперечень на клопотання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого, наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків не спростовано.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Беручи до уваги надані слідчому судді докази того, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим оголошений у міжнародний розшук, з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України, достатності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх обставин, які свідчать про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного.

Крім того, ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Воєнний стан на території України, введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, наразі продовжений Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України 15 січня 2025 року № 4220-IX, з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року на 90 діб.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, про обрання якого просить слідчий, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлено.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлюється.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192 - 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 31.03.2025 року.

Відповідно до ч. 6 статті 193 КПК України, після затримання підозрюваного не пізніш, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1