19.03.2025
Справа № 642/1532/24
Провадження № 1-кп/642/250/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, вказуючи на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого та обставини інкримінованого йому злочину. Також прокурор заявила клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, вказуючи на ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи обставини та тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_8 проти клопотання прокурора про продовження його підзахисному строку тримання під вартою заперечував, посилаючись на необгрунтованість клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника, а також, якщо у разі суд дійде висновку про продовження йому строку тримання під вартою, просив зменшити суму застави.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти обрання його підзахисній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.01.2024 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» строком до 10.03.2024, визначивши заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.02.2025 до 10.04.2025 включно, із залишенням попередньо визначеної застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст 176 цього кодексу.

Положеннями ч.1 ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити також виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , який є тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що, на думку суду, свідчить про те, що обвинувачений може переховуватись від суду для уникнення кримінальної відповідальності. Також судом береться до уваги, що ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення, тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи під іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризики, зазначені прокурором в клопотанні, на думку суду не зникли та не зменшилися наразі, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження обвинуваченому ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміни на більш м`який, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Щодо вимоги обвинуваченого про зменшення розміру застави суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки та не була завідомо непомірною для нього, що призведе до неможливості внесення застави.

Жодних доказів про майновий стан обвинуваченого суду не надано.

Суд звертає увагу обвинуваченого, що чинне законодавство України покладає можливість внесення застави не лише на обвинуваченого, але й на інших осіб. Поряд з цим, не виключається можливість внесення застави окремими частинами, кількома фізичними або юридичними особами, одночасно фізичною та юридичною особами у визначених частках.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, а також тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження не вбачається підстав для зменшення обвинуваченому визначеного розміру застави.

Щодо вирішення клопотання прокурора про застосування у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 181 КПК України передбачено що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали про застосування домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Під час вирішення заявленого прокурором клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, суд бере до уваги тяжкість покарання кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає доведеним прокурором наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 си. 177 КПК України.

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п. 1, 3 ст.177 КПК України відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , а тому відносно неї необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, на два місяці, тобто до 19.05.2025 включно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 182, 291, 314-316 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 17.05.2025 включно, із залишенням попередньо визначеної застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., гривень, яка має бути внесена на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки строком до 17.05.2025:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 17.05.2025 включно.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 19.05.2025 включно, з покладенням на неї наступних обов`язків:

- заборонити у період часу з 19-00 години до 07-00 наступного дня залишати житло, розташоване за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м.Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_7 до 19.05.2025 включно.

Виконання ухвали в частині запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_7 покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той же строк, але з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя