Справа № 274/7700/24
Провадження № 1-кп/0274/467/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2024 за № 0000928, про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Швайківка Бердичівського району Житомирської області, є громадянином України, здобув середню освіту, непрацевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 14.01.2014 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки, який був скасований ухвалою цього ж суду від 09.06.2015; 22.12.2016 звільнений з місць позбавлення волі в зв`язку із відбуттям терміну покарання;

- 19.09.2017 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки;

- 31.05.2018 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

- 01.06.2022 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців; ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2023 звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, невідбутий строк 6 місяців 23 дні;

за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

31.08.2024 у денний час, перебуваючи за своїм місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 помітив, у одній з кімнат пральну машину "Whirpool" моделі «AWE2221», належну ОСОБА_7 , та у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення вищевказаного майна.

Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у вищевказаному місці, в зазначений час, за вказаних обставин, в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені іншими особами, ОСОБА_6 , умисно, таємно, виніс пральну машину Whirpool моделі "AWE2221", вартістю 4151 грн. 67 коп., яка належить ОСОБА_7 , зі свого будинку та надалі розпорядився нею на власний розсуд, таким чином повторно вчинив крадіжку, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнається винуватим, передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого ним діяння, викладені у обвинувальному акті. Дав показання про те, що він дійсно в серпні 2024 року викрав з помешкання, в якому проживає із сестрою ОСОБА_7 , належну їй пральну машинку, яку планував продати, а отримані кошти витратити на алкогольні напої. Свої дії засуджує. Заявив, що щиро кається у скоєному, просив суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, що характеризують його особу і необхідні для вирішення питань щодо речових доказів та процесуальних витрат. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ними не оспорювалися. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду не було.

Аналізуючи обвинувальний акт та показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений надав правдиві показання стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 своїми протиправними та винними діями скоїв, за встановлених судом обставин, суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є тяжким умисним злочином.

Обвинувачений ОСОБА_6 : бувши раніше судимим за вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробив та скоїв крадіжку; офіційно не працевлаштований; не одружений; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_6 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, яка передбачає безальтернативний вид покарання - позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд визначає мінімальний розмір такого покарання, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, строком 5 років, при цьому враховуючи обставини події та посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; не заперечення проти дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 302/904/16-к (провадження № 51-966 км 18), загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, який є судимим, однак бажає виправитися, на цей час (з його слів) має роботу, щиро розкаявся, а також зважаючи на поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, те, що викрадена пральна машинка є речовим доказом в кримінальному провадженні та буде повернута потерпілій, та беручи до уваги висловлену в судових дебатах позицію прокурора про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, суд в порядку ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.09.2024, підлягає скасуванню.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи його особу, зважаючи на призначене покарання та відсутність клопотань з цього приводу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експертів під час досудового розслідування, в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме: пральну машинку марки «Wirроо1» моделі «AЕ2221» з маркуванням на задній частині 6, 02, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, - повернути власнику, ОСОБА_7 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.09.2024 на майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: пральну машинку марки «Wirроо1» моделі «AЕ2221» з маркуванням на задній частині 6, 02, яку було опечатано та вилучено до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, - після набрання вироком законної сили скасувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1