УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 953/9330/24

провадження № 51-5155 зно 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 березня 2025 року, якою матеріали провадження (справа № 953/9330/24) за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року передано до Полтавського апеляційного суду для розгляду по суті,

встановив:

У поданій заяві ОСОБА_4 порушує питання про скасування за нововиявленими обставинами вищезазначеного судового рішення, постановлення нової ухвали, якою просить направити матеріали на розгляд до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 березня 2025 року було задоволено подання Харківського апеляційного суду та на підставі ст. 34 КПК направлено матеріали провадження (справа № 953/9330/24) за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року до Полтавського апеляційного суду для розгляду по суті, як найбільш наближеного.

Вказана ухвала була мотивована тим, що відповідно до подання та звітів про неможливість розподілу справи, із семи суддів, які працюють у судовій палаті з розгляду кримінальних справ, жоден не може брати участь у розгляді вищезазначеної апеляційної скарги, оскільки щодо них є ухвали про задоволення самовідводів та їх виключено з автоматичного розподілу, що унеможливлює визначення головуючого судді та відповідно складу суду з урахуванням вимог ч. 4 ст. 31 КПК, згідно якої провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.

У поданій заяві ОСОБА_4 зазначає про упередженість суддів Полтавського апеляційного суду та співучасть двох з них у злочині. Також вказує про те, що подав заяву до Офісу Генерального прокурора про вчинення двома суддями цього суду кримінального правопорушення. Крім того, зазначає, що інші судді, вказаного суду, порушують його право на захист, а тому наголошує, що усі вони не мають права розглядати його скарги та заяви. Скаржник також звертає увагу на порушенні його прав, оскільки судовий розгляд Касаційним кримінальним судом Верховного Суду було проведено без його повідомлення та участі у судовому засіданні.

Перевіривши заяву, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за нововиявленими необхідно відмовити на таких підставах.

За положеннями ст. 19 Конституції України Верховний Суд діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами, згідно ч. 2 визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Так, відповідно до пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду або особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, та судове рішення про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК є те, що ці обставини не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і вони самі по собі або із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК.

Так, при направленні матеріалів провадження (справа № 953/9330/24) до Полтавського апеляційного суду, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не визначав конкретних суддів, які мають проводити розгляд, а направив його для визначення колегії суддів відповідно до приписів ст. 35 КПК та розгляду по суті.

Щодо доводів про можливу упередженість суддів Полтавського апеляційного суду під час розгляду матеріалів провадження, то дане питання може бути вирішено в порядку статей 80?82 КПК шляхом подачі заяви про відвід судді.

Крім того, Суд звертає увагу, що відповідно до розписки від 24 березня 2025 року ОСОБА_4 цього ж дня о 14:30 год було повідомлено про розгляд подання Харківського апеляційного суду. Жодних застережень щодо його участі у розгляді вищезазначеного подання ОСОБА_4 не висловлював.

Таким чином відсутні підстави для перегляду ухвали Суду від 25 березня 2025 року за нововиявленими обставинами. Тому у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 464 КПК, Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 березня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3