УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 127/25198/24

провадження № 51-5433ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 вересня 2024 року про відмову останній в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2024 року та повернення її апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2024 року клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області задоволено та накладено арешт на земельні ділянки під кадастровими номерами: :02:000:0297 площею 1,5 га; :02:000:0298 площею 1,5 га; :01:000:0646 площею 1 га; :01:000:0780 площею 2 га; :01:000:0786 площею 2 га; :01:000:0787 площею 2 га; :01:000:0833 площею 0,17 га шляхом заборони їх відчуження іншими особами до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 вересня 2024 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області

від 20 серпня 2024 року про накладення арешту на майно відмовлено та повернуто їй апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що повний текст ухвали слідчого судді від 20 серпня 2024 року був отриманий нею 28 серпня

2024 року та лише цього ж дня відправлений до ЄДРСР, тобто через вісім днів після проголошення резолютивної частини вказаного судового рішення, що позбавило її можливості подати апеляційну скаргу вчасно у визначений процесуальним законом п`ятиденний строк. Стверджує, що апеляційний суд безпідставно залишив поза увагою правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, згідно з якою у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане може бути визнане поважною причиною пропуску строку

на апеляційне оскарження та підставою для його поновлення.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі адвоката ОСОБА_4 , та додані до неї документи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав

для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 3 ст. 395 КПК визначено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження

для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За правовою позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18), строк

на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється з дня її оголошення.

У випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржену ухвалу слідчого судді було оголошено 20 серпня 2024 року, а з апеляційною скаргою, датованою 02 вересня 2024 року, адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду лише

04 вересня 2024 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, що нею не заперечувалося, з огляду на її прохання про поновлення вказаного строку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи

не знайде підстав для його поновлення.

При цьому, ч. 1 ст. 117 КПК встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними,

не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення

до суду у визначений законом строк.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише

в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Так, про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі

й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як убачається із копії оскарженої ухвали, апеляційний суд, розглянувши клопотання

адвоката ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку.

При цьому суд вказав на те, що згідно журналу судового засідання Вінницького міського суду від 20 серпня 2024 року розгляд клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області про арешт майна відбувся за участі

адвоката ОСОБА_4 ; учасникам кримінального провадження роз`яснено право

на апеляційне оскарження ухвали суду.

Отже, з урахуванням наведених обставин та положень ч. 3 ст. 395 КПК суд апеляційної інстанції вірно вказав на те, що адвокат ОСОБА_4 не належить до кола осіб,

для яких строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, суд обґрунтовано ствердив про те, що не є підставою для поновлення строку посилання захисника ОСОБА_4 на те, що 20 серпня 2024 року було проголошено лише резолютивну частину, а повний текст ухвали суду отримано нею 28 серпня

2024 року, з огляду на що і пропущено строк на апеляційне оскарження.

Як вказав суд, дійсно 20 серпня 2024 року проголошено резолютивну частину ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту

на майно. Однак, у резолютивній частині цієї ухвали зазначено, що повний текст буде виготовлено 20 серпня 2024 року. Захисником не наведено поважних причин неможливості звернення з відповідною заявою про отримання копії ухвали, починаючи з 20 серпня 2024 року, тобто з дня виготовлення повного тексту. Отримання ж копії ухвали 28 серпня 2024 року не є підставою, що свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, апеляційний суд на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК відмовив адвокату ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернув апеляційну скаргу.

При цьому колегія суддів апеляційного суду зауважила, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася

від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження касаційна скарга адвоката ОСОБА_4 не містить.

Посилання захисника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 27 травня 2019 року у справі

№ 461/1434/18 не спростовує мотивів відмови апеляційного суду в поновленні пропущеного строку з огляду на можливість звернення адвоката із заявою

про отримання копії судового рішення в межах встановленого процесуальним законом п`ятиденного строку на його оскарження задля обізнаності із мотивами його ухвалення після виготовлення 20 серпня 2024 року повного його тексту, про що, будучи присутньою в судовому засіданні під час оголошення його резолютивної частини, адвокат достеменно знала, якою не скористалась.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги адвоката та копії оскарженого судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за її касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити адвокату ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження

за її касаційною скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 06 вересня 2024 року про відмову в поновленні строку

на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2024 року та повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3