ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/246/25 Справа № 229/2/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 03 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме з 02 січня 2025 року по 02 березня 2025 року (включно) в рамках кримінального провадження № 0000004 від 01 січня 2025 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, оператора відділення управління командира батареї 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, який має середню освіту, раніше не судимого, одруженого, який на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 03 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме з 02 січня 2025 року по 02 березня 2025 року (включно), зі застосуванням застави у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням на нього обов`язків.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 03 січня 2025 року відносно ОСОБА_8 . В обґрунтування клопотання зазначає, що оскаржену ухвалу захисник отримав лише 06.01.2025 року. Звертає увагу, що оскаржену ухвалу він отримав вже після закінчення строку на апеляційне оскарження, що ускладнило своєчасне звернення з апеляційною скаргою, оскільки йому не були відомі мотиви та доводи, викладені слідчим суддею у тексті оскарженого рішення.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 03 січня 2025 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 , не пов`язаний із позбавленням волі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, але який полягає у забороні підозрюваному залишати місце дислокації військової частини, у якій останній проходить військову службу, поклавши, за необхідності, додатково обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в оскарженій ухвалі не наведено переконливих доказів того, що існують ризики, зазначені слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання не містить обґрунтованих підстав для обрання такої суворої міри, як тримання під вартою. Зазначає, що деякі докази, надані стороною обвинувачення вважає недопустимими та такими, що не можуть обґрунтовувати підозру.

Вважає, що стороною обвинувачення не здійснено повного розслідування даного провадження, зокрема не ініційовано перед експертом питань, пов`язаних із наявністю у діях інших учасників ДТП невідповідностей, котрі могли б вплинути на розвиток ДТП, що свідчить про передчасність обґрунтованості підозри ОСОБА_8 . Слідчим суддею не врахованого заперечень сторони захисту з цього приводу.

Зазначає, що на підтвердження існування ризиків слідчий суддя вказує лише на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, що цілком і повністю суперечить вимогам чинного законодавства, на що неодноразово звертав в своїх рішеннях ЄСПЛ.

Звертає увагу, що відповідно до клопотання командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2025 року, котре отримане стороною захисту 07.01.2025 року, військова частина НОМЕР_1 характеризує підозрюваного виключно з позитивного боку, а також клопоче перед слідчим суддею Дружківського міського суду Донецької області про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, а також готові взяти на поруки військовослужбовця. Дана обставина не була предметом дослідження слідчим суддею першої інстанції, оскільки сторона захисту отримала її вже після проведення судового розгляду клопотання сторони обвинувачення щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .

Просить врахувати, що ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом із його цивільною дружиною ОСОБА_11 та малолітньою донькою ОСОБА_9 . Характеристикою на ОСОБА_8 з місця проживання встановлено, що серед мешканців будинку останній характеризується позитивно та правила співмешкання не порушує. Також ОСОБА_8 за час військової служби нагороджений медалями «За оборону Бахмута», «За військову службу Україні», «Захиснику Вітчизни», нагрудним знаком «За зразкову службу».

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу захисника з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, просив ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, вважав її законною, обґрунтованою та мотивованою.

Висновки суду:

Колегією апеляційного суду встановлено, що оскаржувана ухвала слідчим суддею постановлена 03 січня 2025 року. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що апеляційна скарга була направлена до апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» 11 січня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення або отримання копії оскарженої ухвали слідчого судді підозрюваним ОСОБА_8 або його захисником ОСОБА_7 , а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що до слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими відділу поліції №1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 01 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Так, 02 січня 2025 року, в період часу з 08 години 20 хвилин по 10 годину 30 хвилин, солдата ОСОБА_8 , оператор відділення управління командира батареї 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 було затримано в порядку частини 2 статті 208 КПК України, за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 286-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що Солдат ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді оператора відділення управління командира 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 01 січня 2025 року близько 14 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Hyundai» моделі «Terracan», номерний знак « НОМЕР_2 », (на момент ДТП встановлені номерні знаки «B JR 1655»), сірого кольору, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (0,89‰), рухаючись по вул. Ніни Откаленко м. Дружківка з боку вулиці Перемоги у бік вулиці Кисловодської на перехресті другорядної дороги по вулиці Ніни Откаленко з головною дорогою по вулиці Богдана Хмельницького міста Дружківка Краматорського району Донецької області, в порушення вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, 2.1 ПДР України «Дати дорогу», діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру для безпечного керування транспортним засобом, маючи можливість бачити транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі, у денну пору доби, по населеному пункту, під`їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг вул. Богдана Хмельницького та вул. Н. Откаленко, не надав переваги у русі транспортному засобі марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» номерний знак « НОМЕР_3 » (службовий автомобіль ДСНС) під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з пасажиром на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які здійснювали свій рух по головній дорозі вул. Богдана Хмельницького, зі сторони вул. Миру, у бік вул. Волгоградська м. Дружківка, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілю марки «Hyundai» моделі «Terracan» з правою боковою частиною (в район передніх пасажирський дверей) з транспортним засобом марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» номерний знак « НОМЕР_3 » (службовий автомобіль ДСНС), в наслідок чого, вказаний транспортний засіб в некерованому стані, виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення його зіткнення з автомобілем «Mercedes» моделі «Vito», номерний знак « НОМЕР_4 » (іноземна реєстрація), за кермом якого перебував військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який рухався в своїй полосі руху по вулиці Богдана Хмельницького зі сторони вулиці Волгоградської міста Дружківка в бік вулиці Миру міста Дружківка, тобто в зустрічному напрямку відносно напрямку руку марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» номерний знак « НОМЕР_3 ».

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події водій автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою м`яких тканин правого стегна, пасажир автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, множинних саден голови, закритого перелому 3,4,6 ребер справа, забою м`яких тканин правого плеча, правого передпліччя, правого стегна, водій транспортного засобу марки «Mercedes» моделі «Vito», номерний знак « НОМЕР_4 » (іноземна реєстрація), військовослужбовець в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми, відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою головного мозку, забійноскальпованої рани лобно-тім`яної ділянки справа, закритої травми живота, множинної травми живота, множинного роздроблення ділянок тонкої кишки з відривом її брижі, внутрішньої черевної кровотечі, гемоперитонеуму, перелому правої великогомілкової кістки і нижній третині, м`яких тканин у верхній третині та нижній третині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення.

02 січня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 03 січня 2025 року застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме з 02 січня 2025 року по 02 березня 2025 року (включно), зі застосуванням застави у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням на нього обов`язків.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286-1 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, а також про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, яким слідчий суддя надав належну та повну оцінку в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення у повному обсязі «поза розумним сумнівом» підтверджується наданими слідчому судді матеріалами клопотання. Так, з матеріалів, наданих суду вбачається, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра підтверджується належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 01.01.2025 року та схемою до нього, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4 від 01.01.2025 року, згідно якого громадянин ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 01.01.2025 року та ОСОБА_17 від 02.01.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/105-25/16-ІТ від 02.01.2025 року; довідками про фіксацію тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та довідкою про надання невідкладної допомоги ОСОБА_14 від 01.01.2025 року, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), а тому згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування в судовому засіданні в суді 1-ї інстанції доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а тому доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Доводи сторони захисту про не наведення переконливих доказів, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшились, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки і клопотання слідчого, і оскаржувана ухвала слідчого судді містить вичерпну відповідь на кожний з них.

Так, слідчим суддею обґрунтовано наявність існування наведених в клопотанні слідчого ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Надані матеріали свідчать про встановлення ризиків передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені ухвалою слідчого судді від 03 січня 2025 року, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також беручи до уваги сукупність обставин, які згідно статті 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_8 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який має середню освіту, раніше не судимий, одружений, який на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за яке передбачена міра покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, слідчий суддя належним чином врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 . Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо неналежного врахування даних про особи підозрюваного, є необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У судовому засіданні прокурором доведено, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_8 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під особистим зобов`язанням або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_8 без будь-яких перешкод зможе перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України, однією з обов`язкових умов виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що захисником до апеляційної скарги долучено клопотання командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_18 про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_8 та забезпечення його прибуття за кожною вимогу суду чи сторони обвинувачення за викликом. Проте, враховуючи діючий по всій території України воєнний стан, внаслідок чого може бути змінено дислокацію військової частини НОМЕР_1 в будь-який момент, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування такого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірними висновки слідчого судді суду, що застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного неможливо, оскільки вказані запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану, обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом. Як вбачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя, врахувавши вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, було обрано розмір застави як альтернативний запобіжний захід ОСОБА_8 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який визначений з урахуванням обставин кримінального правопорушення та його тяжкості, майнового та сімейного стану підозрюваного, помірності розміру застави для підозрюваного.

Передчасними є доводи захисника, в частині оцінки доказів винуватості підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, пред`явлених йому за підозрою, так як кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення остаточного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження з обвинувальним актом.

Крім того, із вищенаведених підстав клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання протоколів допиту свідків та потерпілого недопустимими доказами, колегія суддів апеляційної інстанції залишає без розгляду, оскільки питання допустимості чи недопустимості доказів, як і надання їм оцінки, суд може висловитись лише при розгляді кримінального провадження по суті.

Отже, на даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів, оцінив всі обставини провадження, особу підозрюваного ОСОБА_8 , його минулі нагороди за час військової служби, приходить до висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених під час судового розгляду ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та зміни запобіжного заходу підозрюваному.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді суду 1-ї інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 03 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 03 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на шістдесят днів, а саме з 02 січня 2025 року по 02 березня 2025 року (включно), залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4