УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 Справа №607/1118/25 Провадження №1-кс/607/406/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 04.04.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2025 старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000021 від 04.04.2024 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000021 від 04.04.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Як зазначає слідчий, що згідно ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Згідно ст. 24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 66 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання лісових ресурсів здійснюється, зокрема заготівля деревини. Крім того, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток.

Відповідно до ст. 67 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети.

Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 68 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Лісова ділянка може бути виділена одному або кільком тимчасовим лісокористувачам для різних видів використання лісових ресурсів. Землі, що були порушені під час використання лісових ресурсів, приводяться відповідно до вимог законодавства винними в цьому особами за їх рахунок до стану, придатного для використання за призначенням.

Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами.

На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.

Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України. Орган виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, перед видачею спеціального дозволу на використання лісових ресурсів може здійснювати огляд на місці виділеної лісової ділянки з метою встановлення відповідності даних щодо площі, кількісних та якісних показників лісової ділянки відомостям, зазначеним у документах, поданих для отримання спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.

Відповідно до ч. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 визначається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: зокрема, без відповідного дозволу. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства (ч.ч.1, 2 ст. 69 ЛК України).

Крім того, відповідно до пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року № 761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого, зокрема здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев у лісах, перевезенні, зберіганні та збуті незаконно зрубаних дерев на території лісових масивів Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України».

З метою реалізації свого протиправного умислу, на початку 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 залучив до вчинення злочину ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених на даний час осіб, які за його проханням та за винагороду погодилися виконувати роботи з незаконної вирубки сироростучих дерев у вищевказаних лісових масивах, їх перевезенні до місця тимчасового зберігання та подальшого збуту, використовуючи заздалегідь підготовлені інструменти знаряддя та засоби, необхідних для здійснення незаконної порубки дерев, у тому числі транспортні засоби для подальшого перевезення незаконно зрізаної деревини і її реалізації суб`єктам господарювання Тернопільської області. Крім цього, з метою приховання злочинних дій, запобігання їх виявлення працівниками державної лісової охорони, ОСОБА_7 залучив службових осіб Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України».

Так, 09.07.2024 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконну вирубку дерев, прибув зі ОСОБА_9 у квартал 20 виділу 7 та 5 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0092 (лісовий масив поблизу с. Стара Могильниця Тернопільського району Тернопільської області) для незаконної рубки дерев з подальшим перевезенням незаконно зрубаного лісу до місця запланованого тимчасового зберігання на ТОВ «ЄВРО-ЛАМ», що знаходиться за адресою: с. Козова, вул. Богуна І., 7 Тернопільського району, Тернопільської області, 3 для подальшого збуту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Після цього, 09.07.2024 в період часу з 14.00 год. 29 хв. по 15 год. 03 хв. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , перебуваючи на території кварталу 20 виділу 7 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», маючи корисливий мотив, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, вчинену за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не маючи спеціально передбаченого діючим законодавством дозволу на порубку дерев, виданого уповноваженим органом (лісорубного квитка чи ордеру) з використанням фізичної сили та за допомогою заздалегідь підготовленої бензопили оранжевого кольору марки «STIHL», здійснили повне відокремлення від кореня до ступеня припинення росту стовбурів сироростучих дерев породи «дуб звичайний» (в кількості 4 штуки) в місці за GPS координатами 49.18343, 25.266910; 49.182604, 25.668484; 49.18297, 25.66908; 49.18294, 25.668182, після чого ОСОБА_7 за допомогою рулетки провів заміри стовбурів дерев, по яких ОСОБА_9 за допомогою бензопили розрізав стовбури дерев на окремі колоди для полегшення їх подальшого незаконного перевезення, зберігання та збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою неможливості їх викриття правоохоронними та контролюючими органами провели дії щодо приховування слідів проведення незаконної порубки сироростучих дерев шляхом засипання пнів незаконно зрізаних дерев землею та лісовою підстилкою.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу близько 15 год. 09.07.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 прибули на територію лісових насаджень кварталу 20 виділу 5 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0092 (лісовий масив поблизу с. Стара Могильниця Тернопільського району), де в період часу з 15 год. 11 хв. по 16 год. 15 хв. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , маючи корисливий мотив, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не маючи спеціально передбаченого діючим законодавством дозволу на порубку дерев, виданого уповноваженим органом (лісорубного квитка чи ордеру), з використанням фізичної сили та за допомогою заздалегідь підготовленої бензопили оранжевого кольору марки «STIHL», здійснили повне відокремлення від кореня до ступеня припинення росту стовбурів сироростучих дерев породи «дуб звичайний» (в кількості 11 штук) в місці за GPS координатами: 49.182054, 25.667189; 49.182021, 25.667175; 49.182014, 25.667183; 49.181928, 25.667424; 49.18238, 25.66757; 49.182153, 25.66738; 49.182299, 25.666463; 49.182351, 25.666215; 49.181876, 25.666165; 49.18187, 25.667746, після чого ОСОБА_7 за допомогою рулетки провів заміри стовбурів дерев які ОСОБА_9 за допомогою бензопили розрізав стовбури дерев на окремі колоди для полегшення їх подальшого незаконного перевезення, зберігання та збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою неможливості їх викриття правоохоронними та контролюючими органами провели дії щодо приховування слідів проведення незаконної порубки сироростучих дерев шляхом засипання пнів незаконно зрізаних дерев землею та лісовою підстилкою.

Цього ж дня, близько 18 год. 00 хв., відповідно до раніше досягнутих домовленостей з ОСОБА_7 , до місця незаконної порубки дерев на територію кварталу 20 виділу 5 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» прибув ОСОБА_4 на автомобілі «ЗІЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_4 спільно з іншими особами, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , діючи незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій щодо перевезення незаконно зрубаної деревини, використовуючи кран-маніпулятор транспортного засобу «ЗІЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 , загрузили колоди дерев породи «дуб звичайний» на вказаний автомобіль, який залишили в лісовому масиві поряд з місцем проведеної незаконної рубки деревини.

Надалі, о 06 год 45 хв 10.07.2024 ОСОБА_4 , діючи відповідно до узгодженого із іншими учасниками злочинної групи плану, спільно з іншими особами, за вказівкою ОСОБА_7 , використовуючи кран-маніпулятор транспортного засобу «ЗІЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 , продовжили загружати незаконно зрубану деревину на вказаний автомобіль.

Цього ж дня о 07 год. 22 хв. на територію кварталу 20 виділу 5 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», відповідно до раніше досягнутих злочинних домовленостей учасників групи, прибув ОСОБА_8 на вантажному автомобілі «RENAULT PREMIUM», д.н.з. НОМЕР_2 , який діючи незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій з ОСОБА_4 та з іншими особами загрузили незаконно зрубану деревину на транспортний засіб «RENAULT PREMIUM», д.н.з. НОМЕР_2 з метою подальшої її перевезення та збуту.

Після цього, ОСОБА_8 , завідомо розуміючи протиправність своїх дій, діючи незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншими учасниками групи, за допомогою транспортного засобу «RENAULT PREMIUM», д.н.з. НОМЕР_2 перевіз незаконно зрубану деревину на територію ТОВ «ЄВРО-ЛАМ», що знаходиться за адресою: с. Козова, вул. Богуна І., 7 Тернопільського району, Тернопільської області, 3 для подальшого зберігання та збуту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями, що виразились у незаконній порубці дерев у лісах на території кварталу 20 виділів 5 та 7 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», зберіганні та перевезенні незаконно зрубаних дерев породи «дуб звичайний» (сироростучий), в загальній кількості 15 штук, діаметрами пнів біля шийки кореня 41 см. (1 штука), 71 см. (1 штука), 77 см. (1 штука), 85 см. (2 штуки), 86 см. (1 штука), 87 см. (2 штуки), 88 см. (1 штука), 94 см. (1 штука), 96 см. (2 штуки), 98 см. (1 штука), 100 см. (2 штуки), ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, заподіяли екологічний збиток (шкоду) на суму 655 318,06 (шістсот п`ятдесят п`ять тисяч триста вісімнадцять гривень шість копійок) гривень, що перевищує більш як на 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, чим спричинили тяжкі наслідки.

Окрім цього, в серпні 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев, їх перевезення, зберігання та збуту, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами, вирішив повторно вчинити злочинні дії у кварталі 34 виділі 1 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0010 (лісовий масив поблизу с. Млиниська Тернопільського району) з подальшим перевезенням незаконно зрубаного лісу до місця зберігання на територію ТОВ «ЄВРО-ЛАМ», що знаходиться за адресою: с. Козова, вул. Богуна І., 7 Тернопільського району, Тернопільської області, 3 для подальшого зберігання та збуту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , близько 09.00 год. 16.08.2024 прибули на територію лісових насаджень кварталу 34 виділу 1 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» на земельну ділянці з кадастровим номером :01:002:0010 (лісовий масив поблизу с. Млиниська Тернопільського району), де в період часу з 09.36 год. по 10.32 год. ОСОБА_7 маючи корисливий мотив, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, вчинену за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не маючи спеціально передбаченого діючим законодавством дозволу на порубку дерев, виданого уповноваженим органом (лісорубного квитка чи ордеру), з використанням фізичної сили та за допомогою заздалегідь підготовленої бензопили оранжевого кольору марки «STIHL» MS361, здійснили повне відокремлення від кореня до ступеня припинення росту стовбурів сироростучих дерев породи «дуб звичайний» (в кількості 4 штук) в місці за GPS координатами: 49.1917290, 25.7289834; 49.1918169, 25.7289596; 49.1920947, 25.7290139; 49.1929111, 25.7294413; та сироростучих дерев породи «граб» (в кількості 2 штуки), після чого ОСОБА_7 за допомогою рулетки провів заміри стовбурів дерев, по яких ОСОБА_9 за допомогою бензопили розрізав стовбури дерев на окремі колоди для полегшення їх перевезення, зберігання та збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою неможливості їх викриття правоохоронними та контролюючими органами провели дії щодо приховування слідів проведення незаконної порубки сироростучих дерев шляхом засипання пнів незаконно зрізаних дерев землею та лісовою підстилкою.

Цього ж дня, о 10 год. 26 хв., відповідно до раніше досягнутих домовленостей з ОСОБА_7 до місця незаконної порубки дерев на територію кварталу 34 виділу 1 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» прибув ОСОБА_4 на автомобілі «ЗІЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 та спільно з іншими особами, діючи за попередньою змовою із іншими учасниками групи, незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій щодо перевезення незаконно зрубаної деревини, використовуючи кран-маніпулятор транспортного засобу «ЗІЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 , в період часу з 10 год. 30 хв. по 12 год. 24 хв. частково загрузили колоди дерев породи «дуб звичайний» на вказаний автомобіль та перевезли до земельної ділянки, яка знаходиться за GPS координатами: 49.196040, 25.744971, де в подальшому, перегрузили незаконно зрубану деревину в транспортний засіб «RENAULT PREMIUM», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому очікував ОСОБА_8 відповідно до раніше досягнутих домовленостей з учасниками групи.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу в період часу з 09.36 год. по 10.32 год. 16.08.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , перебуваючи на території кварталу 34 виділу 1 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», маючи корисливий мотив, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, вчинену за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, всупереч встановленому порядку охорони, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, незаконно, не маючи спеціально передбаченого діючим законодавством дозволу на порубку дерев, виданого уповноваженим органом (лісорубного квитка чи ордеру), з використанням фізичної сили та за допомогою бензопили оранжевого кольору марки Stihl MS361, здійснив повне відокремлення від кореня до ступеня припинення росту стовбурів сироростучих дерев породи «дуб звичайний» (в кількості 3 штук) в місці за GPS координатами: 49.1924913, 25.7290585; 49.1936189, 25.7294343; 49.1919893, 25.7295684; після чого ОСОБА_7 за допомогою рулетки провів заміри стовбурів дерев по яких ОСОБА_9 за допомогою бензопили почав розрізав стовбури дерев на окремі колоди для полегшення їх зберігання, перевезення та збуту.

Цього ж дня, о 14 год. 19 хв., відповідно до раніше досягнутих домовленостей з ОСОБА_7 та іншими учасниками групи, до місця незаконної порубки дерев на територію кварталу 34 виділу 1 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» прибув ОСОБА_4 на автомобілі «ЗІЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 та, діючи за попередньою змовою із іншими учасниками групи, незаконно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій щодо перевезення незаконно зрубаної деревини, використовуючи кран-маніпулятор транспортного засобу «ЗІЛ-131», д.н.з. НОМЕР_1 , в період часу з 14 год. 20 хв. по 14 год. 40 хв. частково загрузили колоди дерев породи «дуб звичайний» на вказаний автомобіль з метою його подальшого перевезення.

Надалі, учасники групи, готуючись для подальшого транспортування незаконно зрубаної лісопродукції, цього ж дня близько 16 год. були виявлені працівниками правоохоронних органів, на місці вчинення злочину.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконній порубці дерев у лісах та зберіганні і перевезенні незаконно зрубаних дерев породи «дуб звичайний» (сироростучий), в загальній кількості 7 штук, діаметрами пнів біля шийки кореня 70 см. (2 штуки), 83 см. (1 штука), 85 см. (1 штука), 87 см. (1 штука), 90 см. (1 штука), 110 см. (1 штука); «граб» (сироростучий), в загальній кількості 2 штуки, діаметрами пнів біля шийки кореня 18 см. (1 штука), 35 см. (1 штука). ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші особи, заподіяли матеріальну шкоду навколишньому природньому середовищу на території кварталу 34 виділу 1 Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» на суму 313 431,42 (триста тринадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня сорок дві копійки) гривень, що перевищує більш як на 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, чим спричинили тяжкі наслідки.

Таким чином, своїми незаконними діями, які виразились у незаконній порубці дерев різних порід у лісі загальною кількістю 20 штук, без наявного спеціального дозволу - лісорубного квитка, їх перевезенні, зберіганні та збуті, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими особами заподіяли екологічний збиток (шкоду) на загальну суму 968 749,48 (дев`ятсот шістдесят вісім тисяч сімсот сорок дев`ять гривень сорок вісім копійок) гривень, що перевищує більш як на 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, чим спричинив тяжкі наслідки.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000021 від 04.04.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

15.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Слідчий вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також суттєвий ступінь вказаних ризиків.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації, Україною не контролюється значна частина власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Окрім цього слід зазначити, що ОСОБА_4 набув широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, шляхом залишення території України. Також, підозрюваний ОСОБА_4 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 (дійсний до 14.09.2026), має практичні навички керування автомобілями, що дає підстави вважати, що останній, при обрані йому більш м`якшого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу, та з метою уникнути покарання за вчинений тяжкий злочин, зможе швидко та безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Документи, які дають право на виїзд за кордон ОСОБА_4 слідству не надав.

Також слідчий вважає, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як у матеріалах кримінального провадження містяться достеменні відомості про те, що саме технічні засоби передачі інформації використовувалися підозрюваними у даному кримінальному провадженні для комунікації з приводу вчинюваного злочину, відтак могли зберегти на собі сліди такої комунікації. Тому вони мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення та існує ризик їх знищення, приховування, або спотворення. Водночас, не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою створить умови для його безперешкодного доступу до аккаунтів у мессенджерах та електронних поштових скриньках, хмарних сховищ, і вказаний вільний віддалений доступ до таких сервісів може бути використаний останнім для знищення наявних у них відомостей щодо спілкування між учасниками скоєння кримінального правопорушення, тобто знищення важливих для кримінального провадження доказів.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що ОСОБА_4 у ході спілкування та здійснення незаконних рубок домовлявся про приховування та знищення пнів незаконно зрубаних дерев, які можуть викрити їхню злочинну діяльність.

Окрім цього, після проведеного 16.08.2024 обшуку на території ТОВ «ЄВРО-ЛАМ» було виявлено 123 колоди дерев породи «дуб» різних довжин та діаметрів, які в подальшому було вилучено та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Ухвалою суду від 23.08.2024 у справі №607/18089/24 на вищевказані колоди накладено арешт. Водночас, проведеним оглядом від 07.11.2024 за по місцю зберігання виявлено лише 33 колоди дерев породи «дуб» різних діаметрів та довжин, інших колод дерев виявлено не було. За даним фактом було розпочато кримінальне провадження № 0000162 від 12.11.2024. Оперативним шляхом встановлено ймовірну причетність до протиправних дій з арештованим майном фігурантів кримінального провадження в тому числі ОСОБА_4

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, є те, що фігуранти даного кримінального провадження діяли за попередньою змовою, а також на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, що вказує на ризик узгодження спільних показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зібрані у кримінальному провадженні докази свідчать про те, що ОСОБА_7 досягши домовленості з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 . Поряд з цим, на сьогодні решта учасників вказаної групи слідством встановлюються та залишаються не допитаними. З огляду на це ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе як особисто так і через третіх осіб, незаконно впливати на свідків, підозрюваних з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, узгоджувати їх подальших дій, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві і послідовні показання у ході досудового розслідування та можливого судового розгляду.

Також, у даному кримінальному провадженні проведено ряд експертних досліджень та огляд речових доказів за участі спеціалістів та експертів експертних установ, якими було проведено відповідні дослідження та надано свої висновки, відтак оскільки на даний час ОСОБА_4 стало відомо персональні дані вказаних осіб, адреси установ у яких останні працюють, ОСОБА_4 зможе впливати на експертів та спеціалістів які проводитимуть експертні дослідження та надаватися свої висновки у цьому кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що останній тісно спілкується з ОСОБА_7 , який займаючись протиправною діяльністю вже тривалий час набув широке коло зв`язків серед суб`єктів господарювання, службових осіб органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів Тернопільської області, які він може використати з метою незаконного впливу на органи досудового розслідування, суд, інших учасників кримінального провадження. тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином для уникнення кримінальної відповідальності.

Вказані обставини в цілому на думку слідчого свідчать про наявність вищезазначених ризиків, необхідності обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий також зазначає, що з урахуванням вищенаведених ризиків, тяжкості злочину, санкції, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у цьому провадженні, який становить 968 749,48 грн та нездатність застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, розмір застави який забезпечить належну поведінку підозрюваного та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави в меншому розмірі не зможе гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , та виконання ним процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням суми застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 400 грн та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив та зазначив, що повідомлена ОСОБА_4 підозра, щодо вчинення дій у складі групи є необґрунтована, так як стосується лише двох епізодів щодо перевезення незаконно зрубаної деревини, ОСОБА_4 готовий до співпраці з органом досудового розслідування, заощаджень для застави не має, а відтак просив обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, яким може бути цілодобовий домашній арешт, який в повній мірі здатен запобігти ризики наведені слідчим у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000021 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 15.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев, за попередньою змовою групою осіб, повторно, що спричинило тяжкі наслідки.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

- протокол огляду місця події від 16.08.2024, яким зафіксовано незаконну порубку дерев у кварталі 34 виділі 1 лісових насаджень Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України»;

- висновок судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/120-24/14001-ФХЕД від 16.12.2024 в ході проведення якої було встановлено розмір екологічного збитку (шкоди) заподіяного лісу внаслідок незаконної порубки дерев пороби «дуб» та «граб» у кварталі 34 виділі 1 лісових насаджень Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України»;

- протокол огляду місця події від 22.08.2024, яким зафіксовано незаконну порубку дерев у кварталі 20 виділах 5 та 7 лісових насаджень Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України»;

- висновком судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/120-24/13997-ФХЕД від 17.12.2024 в ході проведення якої було встановлено розмір екологічного збитку (шкоди) заподіяного лісу внаслідок незаконної порубки дерев пороби «дуб» та «граб» у кварталі 20 виділах 5 та 7 лісових насаджень Буданівського лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України»;

- протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного телефону яким користувався ОСОБА_7 від 05.08.2024, у якому зафіксовано його розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими особами за період з 01.06.2024 по 17.07.2024;

- протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного телефону яким користувався ОСОБА_7 від 12.09.2024, у якому зафіксовано його розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими особами за період з 29.07.2024 по 16.08.2024;

- протокол за результатами проведення НСРД спостереження за річчю відносно автомобіля RENAULT PREMIUM, д.н.з. НОМЕР_2 від 02.12.2024, яким зафіксовано пересування вказаного автомобіля з місць незаконних рубок до території ТОВ «ЄВРО-ЛАМ» за період з 28.06.2024 по 16.08.2024.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

При цьому, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

Слідчий суддя відзначає, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на вищенаведене та те, що сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а також беручи до уваги надане ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що виправдовує застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 (дійсний до 14.09.2026), має практичні навички керування автомобілями, що дає підстави вважати, що останній, при обрані йому більш м`якшого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу, та з метою уникнути покарання за вчинений тяжкий злочин, зможе швидко та безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, доведеним і ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що підозрюваними у даному кримінальному провадженні для комунікації з приводу вчинюваного злочин використовувалися саме технічні засоби передачі інформації, які могли зберегти на собі сліди такої комунікації. Водночас, не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою створить умови для його безперешкодного доступу до аккаунтів у мессенджерах та електронних поштових скриньках, хмарних сховищ, і вказаний вільний віддалений доступ до таких сервісів може бути використаний останнім для знищення наявних у них відомостей щодо спілкування між учасниками скоєння кримінального правопорушення, тобто знищення важливих для кримінального провадження доказів.

Окрім цього, з протоколів за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного телефону яким користувався ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_4 у ході спілкування та здійснення незаконних рубок домовлявся про приховування та знищення пнів незаконно зрубаних дерев, які можуть викрити їхню злочинну діяльність.

Таким чином, на думку слідчого судді слідчим доведено існування ризику того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так само слідчий суддя вважає, доведеним і ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати, а беручи до уваги те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на думку слідчого судді підозрюваний може чинити тиск, а також схиляти свідків та інших підозрюваних до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, а також узгоджувати з ними їх подальші дії, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві і послідовні показання у ході досудового розслідування та можливого судового розгляду.

При цьому суд бере уваги доводи слідчого з приводу того, що зібрані у кримінальному провадженні докази свідчать про те, що злочинна діяльність здійснювалась ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 за попередньою домовленістю. Водночас, решта учасників вказаної групи слідством встановлюються та залишаються не допитаними.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є недоведеним, так як останні не вказують, які конкретні дії підозрюваного вказують на наявність цього ризику та не надають доказів на підтвердження таких обставин.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній уродженець та житель АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працює, одружений, раніше не судимий.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання ним покладених обов`язків.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане задля забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких кримінальних правопорушень.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою не встановлено.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно вимогам, визначених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно матеріалів доданих до клопотання вбачається, що в даному кримінальному провадженні 15.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Відтак саме з 15.01.2025 слід виходити при обрахуванні строку досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000021 від 04.04.2024 та відповідно при обчислення строку тримання під вартою.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно із п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Стороною обвинувачення не доведено необхідності призначення підозрюваному ОСОБА_4 застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак на думку слідчого судді, визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 зможе запобігти вищевказаним ризикам, а тому з огляду на наявність права визначення застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність визначення застави ОСОБА_4 в межах розміру визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , встановлений в судовому майновий стан останнього, розмір спричиненої матеріальної шкоди і те, що застосування абз. 5 ч. 5 ст. 182 КПК України є правом слідчого судді, а не обов`язком, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та запобігти вказаним у клопотання ризикам.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження, а саме запобігти встановленим ризикам та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 206, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши підозрюваного ОСОБА_4 під варту негайно у залі суду.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні №0000021 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2025.

У випадку внесення застави, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти та покласти на нього обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 15.03.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 , негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24.01.2025 о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1