Справа № 136/1/25
провадження №1-кп/136/1/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 31.12.2024, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002584 від 07.11.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Липовець, Липовецького району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з профейно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначених п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII; Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, достовірно знаючи, що бойові припаси є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу зброї та боєприпасів, діючи умисно, незаконно, без відповідного дозволу, у невстановлену слідством дату, час та місці незаконно придбав, після чого переніс до місця свого проживання що по АДРЕСА_1 , де зберігав по 12.09.2024 226 патронів калібру 9х18 мм; 39 патронів калібру 7,62х39 мм; 227 патронів калібру 7,62х25мм; 572 патронів калібру 7,62х54R; 711 патронів калібру 5,45х39 мм.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме : незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу..

До вказаного обвинувального акту надано суду Угоду про визнання винуватості від 31.12.2024 укладену між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно умов даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінального правопорушеня. Також сторони узгодили покарання, яке повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

У судовому засіданні прокурор заявив про можливість затвердження такої угоди із призначенням обвинуваченому покарання, яке у ній визначено.

Обвинувачена та її захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та погодилися з визначеним у ній покаранням.

Крім того, обвинувачений в присутності її захисника в судовому засіданні був повідомлений про наслідки затвердження угоди та її невиконання та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, а саме : незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України

Судом також враховано, що ОСОБА_3 за місцем проживання порушень громадського порядку не допускає, на обліку в лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває.

Обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не вствновлено.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та підозрюваним угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні заходи забезпечення не застосовувались.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.12.2024 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0002584 від 07.11.2024.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.12.2024 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю у 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: 1748 патронів, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Печерського управління поліції ГУНП у м. Київ, як боєприпаси, враховуючи запровадження на території України воєнного стану, слід залишити у Печерському управлінні поліції ГУНП у м. Київ, що сприятиме зміцненню територіальної оборони.

Речові докази, а саме: первинні пакування, 11 патронів в демонтованому стані, 16 стріляних гільз, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Печерського управління поліції ГУНП у м. Київ - знищити

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_6