Справа № 577/6492/23
Провадження № 1-кп/577/97/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальні провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000088, №0000994 та № 0000447 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паляниченці Фастівського району Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ст. 126-1, ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 року Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

24.02.2022 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 27 від 24.02.2022 року громадянина України ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Під час проходження військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою.

Однак, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 17.10.2022 року близько 08 год. 00 хв., діючи в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, самовільно залишив військову частину, дислоковану у АДРЕСА_1 та попрямував до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

01.02.2023 року близько 09 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_5 добровільно прибув до підрозділу органу досудового розслідування, а саме до 4 СВ ТУ ДБР у м. Полтаві.

Старший солдат ОСОБА_5 з 08 год. 00 хв. 17.10.2022 року по 09 год. 00 хв. 01.02.2023 року обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а перебував переважну більшість часу за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

Також, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до постанов Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.05.2022 року, 20.10.2022 року, 11.05.2023 року та 31.08.2023 року за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв психологічне насильство щодо колишньої дружини - ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, за постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.05.2022 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за те, що 08.05.2022 року близько 20:15 год. перебуваючи за місцем проживання він вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_4 умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю колишній дружині ОСОБА_4 .

Крім того, за постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.10.2022 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за те, що 09.10.2022 року близько 17:20 год., перебуваючи за місцем проживання він вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_4 умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю колишній дружині ОСОБА_4 .

Також, за постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.05.2023 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за те, що 12.04.2023 року близько 09:00 год., перебуваючи за місцем проживання він вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_4 умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю колишній дружині ОСОБА_4 .

Також, за постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2023 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за те, що 18.08.2023 року близько 16:00 год., перебуваючи за місцем проживання він вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_4 умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю колишній дружині ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, незважаючи на вжиті заходи висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство.

Так, 25.09.2023 року близько 18:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де також мешкає його колишня дружина ОСОБА_4 , почав вчиняти стосовно останньої психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої, приниженні та висловлюванні нецензурними словами, висловлюванні на адресу останньої погроз фізичною розправою та кидання у її бік побутових предметів. Така поведінка ОСОБА_5 викликала у потерпілої ОСОБА_4 погіршення стану здоров`я. На фоні погіршення психологічного стану здоров`я ОСОБА_4 08.10.2023 року звернулась за медичною допомогою до Конотопської ЦРЛ. Внаслідок систематичного вчинення психологічного насильства, протягом тривалого часу, відчуваючи страх та занепокоєння потерпіла ОСОБА_4 25.09.2023 року заради уникнення подальшого психологічного насильства відносно себе, звернулась до поліції з відповідною заявою про вчинення домашнього насильства.

Згідно висновку судової психологічної експертизи №1659 від 10.11.2023 року потерпіла ОСОБА_4 перебуває в емоційному стані психічної напруги та фрустрованості. Емоційний стан потерпілої ОСОБА_4 пов`язаний з маніпулятивною, паразитуючо-споживчою, агресивною поведінкою її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , яка може розглядатися як психологічна підстава визначення його систематичної насильницької поведінки по відношенню до неї.

Крім того, 15.04.2024 року близько 01:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному помешканні за вищевказаною адресою, на грунті особистих неприязних відносин, не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, однак, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відвернення, хоча повинен і міг їх передбачити, лівою рукою замахнувся в бік ОСОБА_4 , яка перебувала напроти нього. Остання в свою чергу правою рукою відбивала замах лівої руки ОСОБА_5 , внаслідок чого її рука зіткнулася з його кулаком, при цьому рука ОСОБА_4 відбилася назад та вдарилась об дверний одвірок кімнати. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому дистального метафаза 5-ої п`ястної кістки правої кисті зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №108 від 07.05.2024 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 спочатку вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України не визнав та пояснив, що самовільно військову частину не залишав, а залишив її з усного дозволу командира взводу ОСОБА_7 , після цього телефонував до командира взводу, який трубку не підіймав, а потім взагалі заблокував, перебував вдома та в 2023 році самостійно з`явився в ДБР. Після допиту свідків та дослідження документів обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю.

Також, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 спочатку вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України не визнав та пояснив, що 25.09.2023 року перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де також мешкає його колишня дружина ОСОБА_4 , він не вчиняв стосовно останньої психологічне насильство, словесно не ображав потерпілу, не принижував та не висловлювався нецензурними словами, не висловлював на адресу останньої погроз фізичною розправою та не кидав у її бік побутових предметів. Після допиту свідків та дослідження документів обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю.

Також, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину за ст. 128 КК України не визнав та пояснив, що в той день коли це сталося, він вийшов покурити, телефон знаходився на зарядному пристрої, коли повернувся зарядного пристрою вже не було. В цей час колишня дружина ОСОБА_4 не спала. Він в спальню до неї не входив, а стояв на порозі та запитав де зарядний пристрій, на що вона відповіла, що його не брала, потім вона почала виштовхувати його з порогу і більше всього вдарилася об одвірок. Цивільний позов не визнає.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 407 та ст. 126-1 КК України, та не визнання своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення за ст. 128 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується доказами, дослідженими і перевіреними в судовому засіданні.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, які визначені в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті за ст. 126-1 КК України, викладені вірно та відповідають дійсності, вона їх в повному обсязі підтверджує. Також пояснила, щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України вказавши, що 15.04.2024 року близько 01:00 год. перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з обвинуваченим, з яким вона проживає в одному помешканні за вищевказаною адресою, останній лівою рукою замахнувся в її бік, в цей час вона перебувала напроти нього. Вона в свою чергу правою рукою відбивала замах лівої руки ОСОБА_5 , внаслідок чого її рука зіткнулася з його кулаком, при цьому рука ОСОБА_4 відбилася назад та вдарилась об дверний одвірок кімнати. Внаслідок дій ОСОБА_5 їй спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому кістки правої кисті. Просить суворо покарати обвинуваченого. Цивільний позов підтримує та просить його задовольнити.

Показами свідка ОСОБА_8 , який є спільним сином потерпілої та обвинуваченого та який суду пояснив, що 15.04.2024 року близько 01:00 год. між батьками відбувся конфлікт, та батько ОСОБА_5 замахнувся на матір ОСОБА_4 після чого остання вдарилася правою рукою об одвірок дверей та сказала, що в неї болить рука.

Показами свідка ОСОБА_7 , який був командиром обвинуваченого у військовій частині НОМЕР_1 та який суду пояснив, що в кінці осені 2022 року обвинувачений ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину, дислоковану у АДРЕСА_1 , офіційного та усного дозволу на залишення частини останньому не надавалося.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ст. 126-1, ст. 128 КК України підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні:

Згідно висновку судової психологічної експертизи потерпіла ОСОБА_4 перебуває в емоційному стані психічної напруги та фрустрованості. Емоційний стан потерпілої ОСОБА_4 пов`язаний з маніпулятивною, паразитуючо-споживчою, агресивною поведінкою її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , яка може розглядатися як психологічна підстава визначення його систематичної насильницької поведінки по відношенню до неї (т.2 а.с.13-20).

Постановами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2019 року, 18.05.2022 року обвинуваченого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП за вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_4 (т.2 а.с. 31-32,40).

Постановами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2020 року, 20.10.2022 року, 11.05.2023 року, 31.08.2023 року обвинуваченого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.2 КУпАП за вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_4 (т.2 а.с. 33-34,56,65).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 27 від 24.02.2022 року громадянина України ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення (т.2 а.с.70).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 84 від 07.06.2022 року зазначено: провести службове розслідування стосовно самовільного залишення місця розташування військової частини 07 червня 2022 року в умовах воєнного часу старшого солдата ОСОБА_5 старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.с.82-83).

Відповідно акту службового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 безвідповідально поставився до виконання військового обов`язку і дотримання порядку проходження військової служби в умовах воєнного часу та порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, в частині обов`язку громадянина по захисту Вітчизни та її незалежності і територіальної цілісності, ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, щодо обов`язку військовослужбовця бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою, утримуватись від шкідливих звичок, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, щодо неухильного виконання вимог статутів ЗСУ та наказів командирів, 07.06.2022 року самовільно залишив місце несення служби (т.2 а.с.84-97).

Згідно доповіді від 07.06.2022 року встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 07.06.2022 року о 07 год. 45 хв. не з`явився на службу (т.2 а.с.98).

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 271 зазначено: провести службове розслідування стосовно відсутності ОСОБА_5 під час ранкової перевірки особового складу о 08:00 год. 16.10.2022 року та скоєння ним 17.10.2022 року правопорушення - самовільного залишення розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 (т.2 а.с.101-104).

Згідно доповіді від 17.10.2022 року встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 17.10.2022 року самовільно залишив місце несення служби (т.2 а.с.105).

Відповідно до наказу та акту службового розслідування від 20.10.2022 року встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 безвідповідально поставився до виконання військового обов`язку і дотримання порядку проходження військової служби в умовах воєнного часу та порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, в частині обов`язку громадянина по захисту Вітчизни та її незалежності і територіальної цілісності, ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, щодо обов`язку військовослужбовця бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою, утримуватись від шкідливих звичок, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, щодо неухильного виконання вимог статутів ЗСУ та наказів командирів, 17.10.2022 року самовільно залишив місце несення служби (т.2 а.с.106-115).

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 48 зазначено: провести службове розслідування стосовно самовільного залишення місця розташування військової частини 11.05.2022 року в умовах воєнного часу старшого солдата ОСОБА_5 старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.2 а.с.116-117).

Відповідно до наказу та акту службового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 безвідповідально поставився до виконання військового обов`язку і дотримання порядку проходження військової служби в умовах воєнного часу та порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, в частині обов`язку громадянина по захисту Вітчизни та її незалежності і територіальної цілісності, ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, щодо обов`язку військовослужбовця бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою, утримуватись від шкідливих звичок, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, щодо неухильного виконання вимог статутів ЗСУ та наказів командирів, 11.05.2022 року самовільно залишив місце несення служби (т.2 а.с.118-129).

З протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 16.04.2024 року за участю потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 пояснила та показала як 15.04.2024 року ОСОБА_5 замахнувся на неї кулаком лівої руки та що внаслідок вказаного удару її рука зіштовхнулася з кулаком ОСОБА_5 , відбилася назад до одвірок, об які і вдарилася п`ятою п`ястковою кісткою (т.2 а.с.131-136).

Відповідно до висновку експерта №111 від 09.05.2024 року встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту співпадає з тілесними ушкодженнями, які малися у неї на час судово-медичного обстеження та під час звернення в лікарню (т.2 а.с.137-139).

З протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 18.04.2024 року за участю свідка ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_9 вбачається, що свідок пояснив та показав як 15.04.2024 року близько 01:00 год. між батьками відбувся конфлікт, та батько ОСОБА_5 замахнувся на матір ОСОБА_4 після чого остання вдарилася правою рукою об одвірок дверей та сказала, що в неї болить рука (т.2 а.с.140-145).

Відповідно до висновку експерта №112 від 09.05.2024 року встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту співпадає з тілесними ушкодженнями, які малися у ОСОБА_4 на час судово-медичного обстеження та під час звернення в лікарню (т.2 а.с.146-148).

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено доводять винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407, ст. 126-1, ст. 128 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Вище наведені докази винуватості обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Проаналізувавши показання допитаних безпосередньо у суді обвинуваченого, потерпілої, свідків та врахувавши позицію обвинуваченого, потерпілої, оцінивши та перевіривши надані стороною обвинувачення кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом, суд дійшов до висновку, що обставини, на які посилається обвинувачений, не спростовують факту вчинення обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407, ст. 126-1, ст. 128 КК України.

На думку суду, винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена в повному обсязі.

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 , що потерпіла вдарилася об одвірок рукою сама виштовхуючи його та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за: ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану; ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи; ст. 128 КК України - заподіяння необережного середнього тяжкості тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, ураховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря нарколога, характеризується негативно, дійшов висновку, що останньому необхідно призначити покарання в межах, передбачених санкціями ч. 5 ст. 407, ст. 126-1, ст. 128 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 слід зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 18.07.2024 року по день набрання даним вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 статей 69, 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили слід залишити без зміни - тримання під вартою.

Суд вважає, що позивачу (потерпілій) ОСОБА_4 , завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок протиправних дій обвинуваченого.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілої, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала потерпіла, ступінь вини завдавача шкоди і майновий стан цивільного відповідача, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Вимоги про стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 16759 грн. не підлягає задоволенню, оскільки вказана шкода документально не підтверджена останньою.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в сумі 9559,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 368, 370, 371, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.5 ст. 407, ст. 126-1, ст. 128 КК України і призначити покарання:

- за ч.5 ст.407 КК України у виді 05 років позбавлення волі;

- за ст.126-1 КК України у виді 01 року позбавлення волі;

- за ст.128 КК України у виді 01 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, залишити раніше встановлену - тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з 18.07.2024 року з часу його затримання, в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення з 18.07.2024 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_1 ) 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 9559,20 грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1