УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

07 березня 2025 рокуСправа № 495/11288/24
Номер провадження 1-кс/495/445/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області щодо не розгляду його заяви від 07.02.2025 у кримінальному провадженні № 0001119 від 27.07.2024,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із скаргою на бездіяльність слідчого (в порядку ст. 303 КПК України), в якій просить визнати його потерпілим від кримінального злочину у кримінальному провадженні №0001119 від 27.07.2024р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.382 КК України та винесенню вмотивованої постанови по його заяві. Визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_5 такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0001119 від 27.07.2024р. вчинити певні дії: вирішити питання про визнання його потерпілим від кримінального злочину у кримінального провадження №0001119 від 27.07.2024р. згідно моєї заяви до слідчого від 07 лютого 2025 року.

Причиною звернення ОСОБА_6 до правоохоронного органу стало невиконання боржником у виконавчому провадженні № 65309397 від 06.05.2021 Кароліно-Бугазькою сільською радою судового рішення у цивільній справі № 495/7219/19.

Вказаним судовим рішенням Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород Дністровського району Одеської області зобов`язано розглянути на найближчій сесії заяви ОСОБА_3 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0159 га, розташованої за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Однак станом грудень 2024 вказане рішення суд, яке набрало законної сили, залишається не виконаним.

Відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, як умисне невиконання рішення суду, внесено 25.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді від 08.07.2024.

В межах досудового розслідування не вжито достатніх та ефективних заходів з метою розслідування протиправної поведінки Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, що є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та продовження досудового розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, з підстав зазначених у ній, просив задовольнити.

Старший слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у судове засідання не прибув.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та вивчивши її зміст слідчий суддя встановив таке.

Сектором дізнання Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001119 від 27.07.2024р за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України.

Вирішуючи питання щодо необхідності визнання ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує таке.

Відповідно до ч. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В порядку ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволені скарги.

Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, єдиною законною підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, слідчим при винесенні постанови вказані вимоги виконано.

Як встановлено в ході розгляді скарги, вказане кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_3

ОСОБА_3 звертався до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області із заявою про залучення у якості потерпілого в кримінальному провадженні (в порядку ч. 2 ст. 55 КПК України).

Про отримання такої заяви органом досудового розслідування свідчить проставлена на заяві у лівому верхньому кутку відмітка з печаткою Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 07.02.2025 про прийняття і реєстрацію такої заяви.

Виходячи в тому числі і з принципу рівності учасників процесу та принципу змагальності у наданні доказів та керуючись вимогами статей 308 та 220 КПК України, вважаю, що скарга є підставною та підлягає до часткового задоволення в частині зобов`язання слідчого розглянути заяву ОСОБА_3 про залучення у якості потерпілого в кримінальному провадженні у відповідності до ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника у встановленому законом порядку.

В силу ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

При цьому, у відповідності до ст. ст.36, 39 КПК України вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій мають право надавати прокурор чи керівник органу досудового розслідування.

Саме тому, слід брати до уваги, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Викладене узгоджується з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ наданими в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст.40 КПК України процесуальну самостійність дізнавача, слідчого,

Слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_3 про залучення у якості потерпілого в кримінальному провадженні не розглянута.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

скаргу на бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 07.02.2025 у кримінальному провадженні № 0001119 від 27.07.2024 із винесенням вмотивованої постанови.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 13:00 07.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1