Справа 749/1109/23
Номер провадження 1-в/749/9/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради про визначення виконавця ухвали суду щодо доставки пацієнта до спеціалізованого закладу відносно ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Генеральний директор КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» звернувся до суду із клопотанням про визначення виконавця ухвали суду щодо доставки пацієнта до спеціалізованого закладу відносно ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що на підставі наказу МОЗ України № 101 від 15.01.2025 р. «Про внесення змін до Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги» КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не є надавачем спеціалізованої допомоги.

У судовому засіданні учасники кримінального провадження відсутні, проте їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Разом із тим, вирок Щорським районним судом Чернігівської області відносно ОСОБА_3 не ухвалювався у даній справі, а тому положення вказаних статей у даному випадку не можуть бути застосовані.

Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 19 Закон України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 № 1489-III (далі Закон № 1489) примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Таким чином, розгляд питання про зміну застосування судом примусових заходів медичного характеру передбачає вирішення питання про зміну одного примусового заходу медичного характеру іншим, з числа визначених у ч. 2 ст. 19 Закону № 1489, за наявності підстав, визначених у ч. 3 ст. 19 Закону № 1489, зокрема у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Натомість питання, порушене КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не стосується зміни одного примусового заходу медичного характеру іншим.

У відповідності до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже, роз`яснення судового рішення - це викладення його у більш ясній і зрозумілій формі.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті положення рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому, роз`яснюючи постанову чи ухвалу, суд не вправі змінювати їх зміст, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у судовому рішенні. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 27 жовтня 2020 року у справі № 757/28806/18-к.

За змістом п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 № 7, в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Копії ухвал (постанов) суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надсилаються судом на виконання: у разі примусової госпіталізації неосудної особи до психіатричного закладу зі звичайним наглядом -до закладу охорони здоров`я, в якому лікується ця особа, а при її перебуванні вдома - до закладу охорони здоров`я за місцем її проживання і в обох випадках, за потреби, - до органів внутрішніх справ.

З матеріалів справи вбачається, що на момент завершення розгляду справи судом ОСОБА_3 перебував на лікуванні у КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня».

Отже, оскільки порушене заявником питання не вирішувалося та не мало вирішуватися на стадії судового розгляду даної справи, клопотання КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не може вважатися також заявою про роз`яснення судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що КПК України не визначає порядку розгляду питання про визначення виконавця ухвали суду щодо доставки пацієнта з одного до іншого спеціалізованого закладу.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Одним із основоположних принципів кримінального судочинства є законність.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Судом встановлено, що ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 18.11.2024 р. застосовано до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

27.12.2024 р. зазначена ухвала суду була направлена до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» та була отримана 10.12.2024 р. а також 16.01.2025 р. після набрання нею законної сили.

Згідно Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 20.03.2018 № 516 (далі Перелік) в редакції, чинній на час постановлення судом даної ухвали та направлення її до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», даний комунальний заклад був наявний у Переліку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 січня 2025 року № 101 були внесені зміни до Переліку, зокрема виключено КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з нього.

Крім того, з матеріалів судової справи, а саме клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів від 12.09.2023 р. вбачається, що станом на час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 проходив лікування у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні.

Вказане також вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 574 від 03.10.2023 р., в якому зазначено, що ОСОБА_3 на час проведення експертизи знаходився на лікуванні в ЧПНЛ з приводу загострення хвороби. Також вказано, що зі слів підекспертного на даний час він вже 4 місяці, практично без виписки, знаходиться на стаціонарному лікуванні в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні.

Аналогічні за змістом відомості вказані у висновку судово-психіатричного експерта № 573 від 03.10.2023 р.

Також з матеріалів справи вбачається, що захисником у кримінальному провадженні подавалися клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні у даному закладі.

Тобто на час здійснення досудового розслідування та розгляду справи судом ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня».

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні, виконання ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 18.11.2024 р. щодо доставки до медичного закладу ОСОБА_3 ухвалою Щорсього районного суду Чернігівської області від 18.11.2024 р.не вирішувалося, що унеможливлює визначення судом виконавця ухвали в частині доставки ОСОБА_3 до медичного закладу.

З огляду на зазначене, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 26 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради про визначення виконавця ухвали суду щодо доставки пацієнта до спеціалізованого закладу відносно ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи діб до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1