Справа №295/4761/25
У Х В А Л А

10.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на постанову першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про відмову в задоволенні скарги від 04.03.2025 у кримінальному провадженні № 0006069 від 03.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 до суду надійшла указана скарга, мотивована тим, що зважаючи на тривалий строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0006069 від 03.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, представником потерпілої було надіслано до Житомирської обласної прокуратури скаргу про недотримання розумних строків під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000511, в якій він просив встановити конкретні строки для вчинення процесальних дій, у тому числі оголошення підозри та надати відповідні вказівки прокурору, який веде кримінальне провадження, притягути до відповідальності винних осіб у порушенні розумних строків досудового розслідування та повідомити про результати розгляду скарги. 07.04.2025 на адресу представника потерпілої надійшов лист Житомирської окружної прокуратури та постанова першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про відмову в задоволенні скарги від 04.03.2025, з якою представник потерпілої не погоджується, так як досудове розслідування триває 9 років, однак жодній особі не повідомлено про підозру та вилучене в неї майно їй не повернуте, а також залишаються невиконаними ухвали слідчих суддів щодо зобов`язань слідчого розглянути клопотання представника потерпілої. Також постанова не містить інформації про виконання раніше наданих вказівок прокурора, не вирішено питання притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні розумних строків.

Тому представник заявника просить: 1) скасувати постанову першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про відмову в задоволенні скарги від 04.03.2025 у кримінальному провадженні № 0006069 від 03.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України; 2) зобов`язати першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 визначити конкретні строки для вчинення процесуальних дій, в тому числі, оголошення підозри в кримінальному провадженні № 0006069 від 03.12.2015 та надати відповідні конкретні вказівки прокурору, який веде вказане кримінальне провадження; 3) зобов`язати першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 притягнути до відповідальності осіб, винних у порушенні розумних строків досудового розслідування; 4) зобов`язати першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 повідомити представника потерпілої про результати розгляду скарги.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги з викладених у ній обставин.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог скарги, пояснивши, зокрема, що для належності здійснення досудового розслідування неодноразово надавалися вказівки, які залишалися без виконання, здійснювалося службове розслідування відносно слідчого, який проводив досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0006069, а визначення слідчим суддею конкретних строків у кримінальному провадженні, в якому не було повідомлено про підозру, не передбачено КПК України та є втручанням у досудове розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши представника заявника та прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора, а саме бездіяльність дізнавача, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Статтею 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. В свою чергу, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і вразі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

У пункті 13 листа ВССУ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 роз`яснено, що у ст. 308 КПК України імперативно встановлено триденний строк для розгляду скарги, за результатом якого може бути прийнято одне із таких рішень: 1) про задоволення скарги та надання відповідному слідчому, прокурору обов`язкових для виконання вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. У цьому випадку прокурор вищого рівня у відповідному рішенні повинен: а) зазначити, які процесуальні дії або які процесуальні рішення має вчинити слідчий чи прокурор; б) встановити конкретні строки, в межах яких слідчий чи прокурор зобов`язаний вчинити ці дії або прийняти відповідне рішення; 2) про відмову в задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що представником потерпілої ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 було направлено до прокурора Житомирської окружної прокуратури скаргу від 18.01.2025 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0006069.

Постановою першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про відмову в задоволенні скарги від 04.03.2025 у кримінальному провадженні № 0006069 від 03.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Як зазначено в постанові, процесуальними керівниками у межах досудового розслідування неодноразово вживалися заходи до забезпечення повноти досудового розслідування з метою прийняття законного рішення, у відповідності до вимог ст. 36 КПК України, в тому числі щодо надання письмових вказівок слідчому про проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, зокрема 29.03.2023, 16.05.2023, 30.01.2024, 15.08.2024, 30.01.2025. У зв`язку із неналежним виконанням письмових вказівок процесуального керівника досудовим розслідуванням зазначеного кримінального провадження, процесуальним керівником надавались повторні вказівки в порядку ст. 36 КПК України. Крім того, скеровано листи керівнику органу досудового розслідування щодо активізації стану досудового розслідування та забезпечення виконання наданих прокурором вказівок.

Проте необхідно відмітити, оскаржувана постанова першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури про відмову в задоволенні скарги не містить достатнього обґрунтування прийнятого рішення про відмову в задоволення скарги, так як у ній не викладено відомостей щодо результатів виконання надання письмових вказівок слідчому про проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та достатніх мотивів відсутності підстав для надання відповідних вказівок прокурору в порядку ст. 308 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає процесуальне рішення про відмову в задоволенні скарги необґрунтованим, дійшовши до висновку про скасування такого рішення.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Виходячи із норм чинного національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, час, який враховується для визначення розумності строків, починається з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 114 КПК України передбачено право слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України є розумність строків, які зазначені в ст. 28 КПК України.

Статтями 219, 220 КПК України встановлені строки досудового розслідування, порядок і строк розгляду клопотань під час досудового розслідування про виконання будь-яких процесуальних дій слідчим та прокурором.

Частиною 2 ст. 28 КПК України передбачено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя забезпечує проведення досудового розслідування у розумні строки в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції і має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження в порядку ст. 114 КПК України під час вирішення питань, які входять до його компетенції слідчого судді.

У своєму клопотанні заявник вказує на порушення слідчим розумних строків щодо проведення слідчих, процесуальних дій для завершення проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що повноваження слідчого судді на встановлення процесуальних строків у межах граничних строків, передбачених цим Кодексом, діють лише під час розгляду і вирішення слідчим суддею тих питань, які безпосередньо віднесені до компетенції слідчого судді. Так, зокрема, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя має право встановити більш короткий строк дії заходу забезпечення кримінального провадження, в межах строку, встановленого КПК України, тощо.

Зобов`язання прокурора вищого рівня визначити конкретні строки проведення слідчим, прокурором слідчих чи процесуальних дій під час досудового розслідування, а також зобов`язання прокурора вищого рівня притягути до відповідальності осіб, винних у порушенні розумних строків досудового розслідування не входить до визначеної кримінальним-процесуальним законодавством компетенції слідчого судді. За таких обставин вимоги скарги в цій частині не ґрунтуються на положеннях закону та слідчий суддя не знаходить підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 26, 28, 40, 110, 113, 114, 303, 308 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про відмову в задоволенні скарги від 04.03.2025 у кримінальному провадженні № 0006069 від 03.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зобов`язати першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 розглянути повторно в порядку, визначеному ч. 2 ст. 308 КПК України, скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 від 18.01.2025 на недотримання розумних строків під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0006069 від 03.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та невідкладно письмово повідомити представнника заявника про результати її розгляду.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали о 12-45 год. 14.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1