Справа № 930/1418/23
Провадження №11-кп/801/1403/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 13.11.2024 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 13.11.2024 клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.02.2025 року включно, із залишенням застави в раніше визначеному судом розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, за місцем своєї реєстрації та попереднього місця проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 є уродженцем с. Широке Запорізької області та зареєстрований по АДРЕСА_1 , що на цей час є територією, що тимчасово окупована російською федерацією, де в нього залишилися родичі та знайомі, не працює, не має стабільного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Суд не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що є недостатніми для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язану із триманням під вартою. Вважає, що зазначені ризики, є надуманими, нічим не підтверджуються.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник -адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового засідання; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга- задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст.ст.184,199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, за які у разі визнання його винним передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін;

- існують ризики, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, за місцем своєї реєстрації та попереднього місця проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається сторона захисту, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними суд.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 13.11.2024, якою клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 задоволено та продовжено обвинуваченому

ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.02.2025 року включно, із залишенням застави в раніше визначеному судом розмірі 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4