УХВАЛА

07 березня 2025 року

м. Київ

справа № 742/4668/23

провадження № 51-864 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року,

встановив:

У поданій скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.

У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.

Так, заперечуючи допустимість окремих доказів, захисник не наводить правового обґрунтування своєї позиції, з урахуванням положень ст. 216-217 КПК. При цьому, заперечуючи законність ухвали апеляційного суду, не конкретизує, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду щодо засудженого ОСОБА_5 , з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412-413, 419 КПК, які були б істотними та перешкодили цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не вказує та не конкретизує, які доводи апеляційної скарги сторони захисту залишились поза увагою цього суду.

Стверджуючи про порушення апеляційним судом вимог ч. 1 ст. 76 КПК, захисник не наводить правового обґрунтування цій підставі, з огляду на постановлені раніше судові рішення, з урахуванням стадії кримінального провадження, та зміст правової норми, на яку він посилається. Таке порушення захисник вважає істотним, що за змістом ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування або зміни судового рішення, однак за наслідком розгляду його касаційної скарги, просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити кримінальне провадження щодо засудженого ОСОБА_5 , не обґрунтовуючи при цьому конкретної підстави передбаченої ст. 284 КПК.

Разом із тим, захисник хоча й стверджує, що в судових рішеннях не відображено його позиції щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК, однак не наводить правового обґрунтування допущення судами порушення норм матеріального чи процесуального права, в цій частині, ураховуючи також той факт, що вказане положення виключено на підставі Закону № 2810-IX від 01 грудня 2022 року.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків, захиснику слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2024 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3