Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4604/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/46/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5

представника потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою відмолено в задоволенні його скарги на постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000382 від 10.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000382 від 10.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість рішення дізнавача про закриття кримінального провадження та відсутність підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову, якою задовольнити його скаргу.

Зазначає, що у провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з вересня 2023 року перебуває цивільна справа № 274/6221/23 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя. Серед заявлених до поділу об`єктів є автомобіль марки "Мерседес" моделі "Віто", д.н.з. НОМЕР_1 . Вказану цивільну справу розглядає головуючий суддя - ОСОБА_1 , яку за результатами автоматизованого розподілу було обрано слідчим суддею для розгляду вказаної скарги.

Вказаний транспортний засіб придбаний потерпілою до шлюбу, зареєстрований на її ім`я та вилучений громадянином ОСОБА_8 без жодної правової підстави:

у нього відсутній будь-який документ, що підтверджує його речове право на вказаний автомобіль;

вилучення у потерпілої автомобіля відбулося у травні 2023 року - за 4 місяці до звернення ОСОБА_8 з вказаним цивільним позовом (за яким він заявляє вимогу лише про виплату грошової компенсації, не претендуючи на передачу йому такого транспортного засобу);

заходи забезпечення вказаного позову не застосовувались

право власності, зокрема, в частині володіння майном, може бути обмежене у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, що в даному випадку відсутнє.

Зазначає, що всупереч вказаному, слідчий суддя вважав, що перебування автомобіля потерпілої у гаражному приміщенні сторонньої особи до вирішення спору про поділ майна подружжя, є правомірним.

Також твердить, що слідчий суддя посилається на звукозапис розмови та протокол огляду DVD R диска.

Однак, вказані докази, на думку адвоката, не відповідають критерію належності та допустимості. Вказані докази не містять дати, часу фіксування розмови, не дають можливість ідентифікувати осіб, між якими відбувається розмова, не містять відомості про згоду учасників розмови на фіксування/запис такої. Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про отримання дозволу на проведення негласних слідчих дій, в ході проведення яких могли бути створені такі докази.

Вважає, що дізнавач та слідчий суддя при прийнятті рішення посилаються на неналежний доказ.

Зазначає, що за відсутності належної мотивації у постанові від 25.11.2024 р. висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, вважає, що цей висновок є передчасним.

В оскаржуваній ухвалі вказується на відсутність однієї з ознак об`єктивної сторони, а саме - встановлення факту заподіяння значної шкоди інтересам власника, та проведення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій.

Таке твердження є необґрунтованим, оскільки:

з володіння та користування потерпілої вибула вартісна річ - автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 109 CDI;

потерпіла, будучи позбавленою можливості володіти та користуватися своїм транспортним засобом, який використовувала у підприємницькій діяльності та повсякденному житті, змушена вживати додаткових заходів та ресурсів, пов`язаних з втратою автомобіля;

дізнавачем не було проведено товарознавчу експертизу, для визначення вартості протиправно вилученого автомобіля.

На думку адвоката, вказане свідчить про заподіяння значної шкоди інтересам власника-потерпілої та не вчинення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій.

Також твердження слідчого судді про відсутність у діях ОСОБА_8 суб`єктивної сторони правопорушення, а саме - умисної вини, суперечить матеріалам кримінального правопорушення, оскільки допитаний як свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_7 вказують на умисні дії ОСОБА_8 та цілковите розуміння та бажання останнього на вилучення у потерпілої автомобіля.

Прокурор на розгляд справи не з`явився, надіслав клопотання про розгляд скарги у його відсутність, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий, дізнавач повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого, дізнавача відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови.

Як вбачається з матеріалів провадження, дізнавач в межах його повноважень, передбачених ст.284 КПК України, закрив кримінальне провадження № 0000382, внесене до ЄРДР за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі про обґрунтованість прийнятого дізнавачем процесуального рішення, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, старшим дізнавачем СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000382 від 10.08.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_7 від 13.06.2023 р. вбачається, що її чоловік ОСОБА_8 , з яким вона розлучається з травня місяця 2023 р. та ділить майно через суд, та його дядько ОСОБА_9 мають відношення до викрадення її автомобіля марки "Мерседес Віто", який близько місяця тому перебував біля під`їзду № 4, по вул. Житомирській, 55 г, в м. Бердичеві (а.к.п. 10-11).

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 17.01.2024 р. вбачається, що авто "Мерседес Віто" купувалося у 2013 році, за місяць до реєстрації шлюбу із ОСОБА_11 .

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 18.01.2024 р., остання повідомила, що автомобіль марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 вона купувала за власні грошові кошти у червні 2013 р. Зазначила, що не проживала однією сім`єю із ОСОБА_12 до тієї пори, поки не зареєструвала шлюб 09.07.2013 р., який було розірвано відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2023 р. Також повідомила, що в травні 2023 року у неї із ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_8 взяв ключі від її транспортного засобу марки «Мерседес» та поїхав у невідомому напрямку, після чого їй стало відомо, що вказаний автомобіль перебуває в гаражі його дядька ОСОБА_9 (а.к.п. 71-72).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 04.12.2023 р. було призначено судову товарознавчу експертизу товарів та транспортно-товарознавчу експертизу. Зі змісту ухвали встановлено, що предметом цивільного спору, крім іншого, являється транспортний засіб марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 , по якому проводиться судово-товарознавча експертиза (а.к.п. 89 -92).

Згідно відповіді на запит Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2024 р. встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 17.07.2024 р. по цивільній справі № 274/6221/23 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя призначено судово товарознавчу експертизу, яка наданий час знаходиться на виконанні (а.к.п. 141).

Згідно протоколу огляду місця події від 29.09.2024 р., який був проведений за письмовою заявою ОСОБА_8 від 29.09.2024 р., в ході проведення якого було оглянуто гаражне приміщення № НОМЕР_2 , що за адресою: м. Бердичів, вул. Цадика, в якому було виявлено наявність транспортного засобу марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_1 (а.к.п. 163, 164).

З аналізу цих доказів слідує, що право власності на транспортний засіб, який самовільно забрав ОСОБА_8 та утримує у себе з травня 2023 року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (к.п. а.с. 102), належить, потерпілій ОСОБА_7 та було набуте нею 13.06.2013 року до укладення шлюбу з ОСОБА_8 , який зареєстровано 09.07.2013 р., а розірвано відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 31.08.2023 р.

Також, з матеріалів кримінального провадження слідує, що стосовно вказаного транспортного засобу та іншого майна існує спір про поділ спільного майна подружжя, розпочатий (відкрито провадження) 22.09.2023 р., після самовільного вилучення у ОСОБА_7 належного їй транспортного засобу, який розглядається Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області та на час постановлення ухвали слідчим суддею не вирішений по суті.

Також, з матеріалів кримінального провадження слідує, що у цивільній справі про поділ спільного майна подружжя заходи забезпечення цивільного позову, в тому числі арешту майна судом не приймалися.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Самоуправство це самовільне всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода його інтересам.

Суб`єктивна сторона самоуправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч встановленому порядку вчиняє дії, які можуть завдати значної шкоди.

За таких обставин, апеляційний суд не може погодитися з висновками слідчого судді та дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення, а наявність у цій справі цивільно правових відносин, оскільки власник майна поза встановленої законом процедури, протиправно був позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном у продовж тривалого часу.

Не може апеляційний суд погодися і з висновками слідчого судді про відсутність значної шкоди внаслідок позбавлення права власника майна вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, яким є транспортний засіб, а висновок слідчого судді про те, що така шкода відсутня так як встановлено місце знаходження транспортного засобу у родичів особи, яка його самовільно вилучила є необґрунтованими та непереконливими.

Колегія суддів звертає увагу, що поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному окремому випадку виходячи з фактичних обставин справи та може бути як матеріальному виразі, в розмірі визначеному в примітці до ст. 185 КК України, а також і оцінюватися залежно від конкретних обставин справи, а потерпіла зазначає, що позбавлення її права володіння, користування та розпорядження транспортним засобом упродовж більше року, який вона використовувала у підприємницькій діяльності та повсякденному житті, змушує ї вживати додаткових заходів і ресурсів, пов`язаних з втратою автомобіля і є для неї значною шкодою.

Слідчий суддя не врахував в повній мірі обставини, на які посилався адвокат ОСОБА_6 у своїй скарзі, та не проаналізував належним чином відомості, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Також заслуговують на увагу, доводи апелянта про те, що надані докази, (звукозапис розмови та протокол огляду DVD R диск) не містять дати, часу фіксування розмови, не дають можливість ідентифікувати осіб, між якими відбувається розмова, не містять відомості про згоду учасників розмови на фіксування/запис такої.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про отримання дозволу на проведення негласних слідчих дій, в ході проведення яких могли бути створені такі докази.

Крім того, наявність такого запису не свідчить про правомірність дій ОСОБА_8 , оскільки не спростовують те, що транспортний засіб було вилучено ним самовільно у власника поза встановленої законом процедури.

Згідно з ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови дізнавача має містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Всупереч зазначеній нормі закону, постанова про закриття кримінального провадження належним чином не мотивована, дізнавачем взагалі не проаналізовано жодного із зібраних доказів.

Отже, на думку колегії суддів, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні проведено однобічно та неповно, без з`ясування всіх обставин, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого процесуального рішення, на що обґрунтовано вказано в апеляційній скарзі.

В оскаржуваній постанові дізнавача про закриття кримінального провадження лише перелічені здобуті докази, проте вказані докази не проаналізовані належним чином та не оцінені, в т.ч. на предмет їх достатності для прийняття відповідного рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що вказана постанова слідчого прийнята без дотримання вимог ст.ст.94, 110, 284 КПК України.

Оскільки на це слідчий суддя при розгляді скарги уваги не звернув та всіх доводів скарги належним чином не перевірив, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - на підставі ст.ст.407,409 КПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали - про задоволення скарги та скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою відмолено в задоволенні його скарги на постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000382 від 10.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України скасувати.

Постановити нову, якою скасувати постанову дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження №0000382 від 10.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: