Справа № 362/7238/24
Провадження № 1-кп/362/718/24
ВИРОК

Іменем України

18.12.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000068 від 04.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Путрівка Васильківського району Київської області, громадянина України, що має повну середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2024 близько 13 год. 30 хв., під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_1 , здійснював продаж фруктів. В цей час до нього підійшла ОСОБА_5 з метою придбати товар, після чого, розплатившись за товар, остання залишила прилавок з фруктами, попрямувала до автомобіля та поїхала в невідомому напрямку. У ОСОБА_4 , який виявив, що остання залишила мобільний телефон, виник злочинний умисел на його викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, перебуваючи поблизу будинку № 47, розташованого за адресою: Київська область, Фастівський р-н, с. Путрівка, вул. Путрівська, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» моделі «S 23 Ultra SM-S918B 12/256 Gb Beige», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в прозорому чохлі з прямокутною металевою вставкою сірого кольору, поклавши його до кишені штанів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 28934 грн. 14 коп. без ПДВ.

Завершуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно здійснив крадіжку телефону потерпілої. У вчиненому щиро розкаювався, зобов`язувався в подальшому не вчиняти подібних діянь.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що їй телефон повернули, у зв`язку з чим претензій до обвинуваченого вона не має, просила звільнити його від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю), особу обвинуваченого, а саме: раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, відсутність претензій у потерпілої, думку прокурора та потерпілої, які просили призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, думку обвинуваченого, який не заперечував проти призначення йому покаранні у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, відношення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, позицію потерпілої та прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області № 381/4417/24 (провадження № 1-кс/381/927/24) від 17.09.2024.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «S 23 Ultra SM-S918B 12/256 Gb Beige», переданий потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до розписки, залишити в її повному володінні, користуванні та розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1