Справа № 645/72/24
Провадження № 1-кп/645/201/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження № 0003354 від 20.12.2023 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Солоницівка Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, дітей не має, військовослужбовця, перебуваючого на посаді кулеметника 1 відділення 3 стрілецького взводу 7 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ (з охорони та оборони об`єктів державного значення), призваний по мобілізації 02.04.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та Угоду про визнання винуватості від 20.12.2024 року, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003354 від 20.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посадікулеметника 1 відділення 3 стрілецького взводу 7 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) військової частини НОМЕР_1 НГУ, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.08.2023 року близько 15 год. 00 хв., знаходячись біля перехрестя Кільцевої дороги та Салтівського шосе у м. Харкові біля кафе «Роза Ветров», діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконувати наказ командира 3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) військової частини НОМЕР_1 НГУ підполковника ОСОБА_6 щодо здійснення маршу в АДРЕСА_2 , для подальшого виконання бойових завдань за призначенням, доведеного до нього в усному порядку, який був виданий уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому своїми діями солдат ОСОБА_4 , підірвав боєготовність та боєздатність третього стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , як непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника,вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Під час розгляду справи судом, між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0003354 від 20.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 ,зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 402 КК України, в обсязі обвинувального акту, у судовому провадженні. Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Угода, підписана сторонами 20 грудня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину. Під час судового провадження зобов`язується беззастережно визвати свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України; щиро каятися; активно сприяти розкриттю злочину та розгляду кримінального провадження судом.

При укладанні даної угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування давав детальні показання про події злочину, що мають значення для кримінального провадження. В той же час враховано наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевказані обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, сторонами погоджено призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 рік 6 місяців.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, в наслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, зазначив, що він цілком розуміє суть обвинувачення, яке йому пред`явлено, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування, щиро розкаявся.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника, надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, при цьому додав, що угода укладена добровільно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, вважав за доцільне затвердити угоди про визнання винуватості, і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 20 грудня 2024 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно достатті 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, його об`єктом є порядок проходження військової служби.

Потерпілі по кримінальному провадженню відсутні.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченогоОСОБА_4 , є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, и затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Сторони угоди зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди. Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, ч. 2 ст. 53 КК України; ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК України мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України. (Постанова Пленуму ВССУ № 13 від 11.12.2015 року "Про практику здійсненя судами кримінального провадження на підставі угод")

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості від 20.12.2024 року, укладеної між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003354 від 20.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66,69 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження, повного визнання винуватості, активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щирого каяття, що виразилося у наданні правдивих свідчень стосовно себе, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується задовільно, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем (за мобілізацією), на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, неодружений, дітей не має. Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд захворювань, що підтверджується виписками із історії хвороби, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 62, 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 4 ст. 402 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, та заміни позбавлення волі на триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.11.2023 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов не заявлений.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченим узгодженої в угоді міри покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості, укладену 20 грудня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003354 від 20.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (рік) 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з моменту затримання з 17.11.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набранням вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор № 27» .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1