Справа № 1/445/11-к
Провадження по справі №1-в/522/295/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2024 ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 29.03.2007 року у кримінальній справі №0, на майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилося та скасування арешту, накладеного постановою слідчого з особливо важливих справ СОГ СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 26.10.2007 року у кримінальній справі №3, на майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилося і у чому б не виражалося: вклади у фінансових установах, цінності, об`єкти нерухомого майна, автомототранспорт.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.

У судове засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду із письмовими запереченнями, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту майна. Зазначив, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.12.2022 задоволено апеляцію прокурора, скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2021, закрито провадження за клопотанням ОСОБА_6 , роз`яснено останньому його право на звернення з клопотанням про скасування арешту на майно в порядку цивільного судочинства.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст. 126 КПК України (в ред.1960 року), який був чинний на момент прийняття рішення про накладення арешту, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.

Згідно з ч. 5 ст. 404 КПК України ( в ред. 1960 року), якщо у виправданого, чи особи, стосовно якої справа припинена, були вилучені документи, цінності чи інші предмети, або накладений арешт на майно, копія відповідного рішення суду направляється відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей чи інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства, до набрання чинності новим КПК України.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна у кримінальній справі продовжує свою дію до цього часу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2024 клопотання ОСОБА_3 задоволено частково. Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.186; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч. 4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.15, ч.4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.162; ч.3 ст.289; ч. 4 ст. 186; ч.2 ст.27, ч.2 ст.209; ч.2 ст.358; ч.ч.2,3 ст.27, ч.3 ст.358; ч.2 ст.194 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.186; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч. 4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.15, ч.4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.162; ч.3 ст.289; ч. 4 ст. 186; ч.2 ст.27, ч.2 ст.209; ч.2 ст.358; ч.ч.2,3 ст.27, ч.3 ст.358; ч.2 ст.194 КК України, у зв`язку із звільненням підсудного від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання щодо скасування арешту, накладеного постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 29.03.2007 року у кримінальній справі №0, на майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилося та скасування арешту, накладеного постановою слідчого з особливо важливих справ СОГ СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 26.10.2007 року у кримінальній справі №3, на майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилося і у чому б не виражалося: вклади у фінансових установах, цінності, об`єкти нерухомого майна, автомототранспорт, залишено без розгляду.

Окрім цього, ОСОБА_3 роз`яснено його право на звернення з клопотанням про скасування арешту на майно в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна обвинуваченого ОСОБА_3 , поширюються норми КПК України 1960 року.

Після завершення кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. При цьому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц, та у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 766/21865/17.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 червня 2020 року по справі № 727/2878/19; провадження № 14-516цс19 зробила правовий висновок про те, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя встановив, що арешт на майно було накладено постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 29.03.2007 року у кримінальній справі №0, на майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилося та скасування арешту, накладеного постановою слідчого з особливо важливих справ СОГ СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 26.10.2007 року у кримінальній справі №3, на майно ОСОБА_3 , де б воно не знаходилося і у чому б не виражалося: вклади у фінансових установах, цінності, об`єкти нерухомого майна, автомототранспорт, а тому підстав для розгляду клопотання в порядку кримінального судочинства відсутні.

Таким чином, під час розгляду клопотання ОСОБА_3 не вбачається правових підстав для зняття арешту з майна.

Разом з цим, слідчий суддя рекомендує заявнику звернутись з вказаним клопотанням в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 126, 404, 411 КПК України (в ред. 1960 року), ст. 174 КПК України (2012 року), ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7

25.12.2024