Справа № 397/137/24
н/п : 1-кп/397/19/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Олександрівка матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 01.11.2023 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, без освіти, не одруженого, на утриманні має шість малолітніх дітей, пенсіонер, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125 КК України -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області знаходяться матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 01.11.2023 стосовно ОСОБА_6 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні захисник просила закрити кримінальне провадження в частині підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану), на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Представник ТОВ "Вересень Плюс" ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі. Представник ОСОБА_7 вказав, що завдана унаслідок кримінального правопорушення матеріальна шкода відшкодована (а.с.32, 50, 62).

Прокурор та особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали вищевказане клопотання захисника.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, приходить до наступних висновків.

Згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, 29.10.2023 близько 16:40 год. ОСОБА_6 разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 прийшли до магазину «Файно Дискаунтер» ТОВ «Вересень плюс» за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, смт. Олександрівка, вул. Незалежності України,21. У цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення майна з зазначеного магазину, а саме пляшки коньяку та двох батончиків.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 29.10.2023 року близько 16:45 год. ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, проходячи повз вітрину з алкогольними напоями, шляхом вільного доступу взяв пляшку коньяку « ОСОБА_11 » об`ємом 0,5 л. вартістю 244,00 грн. та поклав собі до кишені.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_6 , 29.10.2023 року близько 16:55 год., узяв у свого знайомого ОСОБА_10 2 батончики «Snikers Super, вартістю 38,23 грн. кожен, загальною вартістю 76,46 грн., які останній хотів придбати для себе, які поклав собі до кишені, повідомивши ОСОБА_10 про намір не розраховуватись за них.

Після чого, ОСОБА_6 минаючи каси вищевказаного магазину, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Вересень Плюс» матеріальних збитків на загальну суму 320,46 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 29.10.2023 близько 21:00 год. ОСОБА_6 біля вхідної хвіртки зі сторони пров. Пушкіна поряд з територією домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 сварку через особисті непорозуміння.

В ході сварки у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно та цілеспрямовано, скориставшись фізичною перевагою, наніс останньому два удари підряд лівою рукою в тім`яно-скроневу ділянку голови справа, після чого штовхнув руками в тулуб ОСОБА_9 , унаслідок чого останній упав на поверхню земляного покриву на правий бік тулуба.

В цей момент ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , у той час коли останній лежав на поверхні земляного покриву на правому боці тулуба, діючи умисно та цілеспрямовано наніс ОСОБА_9 один удар лівою ступнею ноги в ділянку грудної клітки зліва та один удар правою ступнею ноги в ділянку грудної клітки зліва.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці грудної клітки зліва, забою м`яких тканин в тім`яно-скроневій ділянці голови справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 29.10.2023 близько 21:00 год. ОСОБА_6 біля вхідної хвіртки зі сторони пров. Пушкіна поряд з територією домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сварку через особисті непорозуміння.

В ході сварки у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, скориставшись фізичною перевагою, штовхнув руками в тулуб ОСОБА_8 , у той час коли вона заступалася за ОСОБА_9 та стала між ними обличчям до ОСОБА_6 , намагаючись не допустити бійку.

В цей момент ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано наніс з метою нанесення тілесних ушкоджень штрикнув ОСОБА_8 один раз вказівним пальцем правої руки в область правого ока та правого повіка.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на верхньому повіці правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Також, згідно висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року вбачається, що питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

У даній постанові Об`єднана палата вважає, що Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Тобто для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів, Закон №3886-ІХ скасовує кримінальну протиправність діяння у значенні ст. 5 КК України.

У той же час Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваних мінімумів, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб - 2684 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-ІХ та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_6 діяння, яке йому інкримінується, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.4 ст. 185 КК України, становить 2684 гривні.

Як зазначалось вище, згідно з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 інкримінується:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану (29.10.2023) на загальну суму 320,46 грн., і такі дії кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України;

- умисне нанесення легких тілесних ушкоджень (29.10.2023) і такі дії кваліфікувались за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 479? КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно до ч. 3 ст. 479? КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4? частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1? частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст.92 КК України).

Отже, до ОСОБА_6 не можуть застосовуватись примусові заходи медичного характеру, у зв`язку із декриміналізацією вказаного вище суспільно небезпечного діяння, яке йому інкримінується за ч.4 ст. 185 КК України та при вирішенні вказаного питання, суд вважає за необхідне застосувати аналогію процесуального закону.

ОСОБА_6 надав згоду на закриття кримінального провадження (по епізоду крадіжки від 29.10.2023) з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація інкримінованого ОСОБА_6 діяння (по епізоду крадіжки від 29.10.2023) на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а тому клопотання захисника про закриття провадження в частині підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (по епізоду крадіжки від 29.10.2023) на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України (у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння), підтримане прокурором та ОСОБА_6 і щодо якого не заперечувала законний представник, підлягає задоволенню.

Стосовно ОСОБА_6 не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Цивільні позови потерпілими до ОСОБА_6 не заявлено.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Також, згідно ч. 1 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 КПК України, у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що судове провадження в частині вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підлягає продовженню, суд вважає за необхідне виділити дані матеріали в окреме провадження.

Керуючись ст. 185 ч. 4 КК України, cт. 284, 314, 369-372, 374, 376, 474, 475, 479-2 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 01.11.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки 29.10.2023 з магазину «Файно Дискаунтер» ТОВ «Вересень плюс» - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження 0000293 від 01.11.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині вчинення суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України (по епізодах від 29.10.2023 умисного нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ).

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1