Провадження №1-кп/523/1425/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

03.12.2024

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000014 від 27.08.2024 по звинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.204 ч.1 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що Відповідно до ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України, Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Згідно пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України визначено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Пунктом 24 «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах», передбачено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України маркованих з порушенням вимог цього Порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняється.

Пунктом 1 частини 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , бажаючи незаконно збагатитись, усвідомлюючи протиправність своїх дій, приблизно на початку травня 2024 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, прийняв рішення про здійснення протиправної діяльності, пов`язаної із придбанням та зберіганням з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів, які не містять марок акцизного податку України встановленого зразку.

З метою реалізації свого злочинного умислу, приблизно на початку травня 2024 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , не повідомляючи про свій злочинний умисел, без укладення договору та за готівкові кошти у розмірі 1 000 гривень на місяць, орендував у ОСОБА_6 нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , для зберігання незаконно виготовлених тютюнових виробів з метою подальшого збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 , у вказаний проміжок часу з початку травня 2024 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, по 07 червня 2024 року, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи відповідних ліцензій на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами, діючи умисно, в порушення вищевказаних норм законодавства України щодо оптової чи роздрібної реалізації тютюнових виробів, з метою особистого збагачення здійснив придбання незаконно виготовлених тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку, шляхом замовлення за оголошенням, розміщеним у мережі Інтернет, у невстановленої слідством особи, яка у зазначений проміжок часу здійснила доставку у загальній кількості 12 000 пачок (одиниць) до місця тимчасового незаконного зберігання за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказані незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку ОСОБА_5 придбав без будь-яких документів, сертифікатів відповідності, свідоцтв про походження товару, документів щодо імпорту та сплати відповідних митних платежів, що вказує на їх незаконне виготовлення.

Так, у ході обшуку проведеного 07.06.2024 у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 гаражне приміщення №16 виявлено та вилучено тютюнові вироби без марок акцизного податку України встановленого зразку, різних найменувань у загальній кількості 12 000 пачок, а саме: OK 500 пачок; Brut 1 500 пачок; Marlboro 500 пачок; Urta 3 000 пачок; Solo 500 пачок; Marshall 500 пачок; Palermo 3 000 пачок; Desert 500 пачок; Parliament 500 пачок; Ashima 500 пачок; BL 1 000 пачок, які ОСОБА_5 у період з початку травня 2024 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, по 07 червня 2024 року зберігав з метою подальшого збуту.

Вилучені під час обшуку тютюнові вироби за адресою: АДРЕСА_3 гаражне приміщення №16 не відповідають вимогам Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», вимогам ДСТУ ГОСТ 3935:2004 «Сигарети. Загальні технічні умови», а також Положенню про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Таким чином, ОСОБА_5 , не маючи відповідних ліцензій на оптову та роздрібну торгівлю тютюновими виробами, а також не маючи права на здійснення підприємницької діяльності, всупереч положень Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 за № 481/95-ВР, із змінами і доповненнями та Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2 березня 2015 року № 222-VIII, із змінами і доповненнями, здійснив придбання з метою збуту та зберігання з цією метою незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, а саме: незаконне придбання з метою збуту та зберігання з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.

У даному кримінальному провадженні 27 серпня 2024 року між прокурором

ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Вказана угода про визнання винуватості укладена за участю захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 , зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу від пяти тисяч до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Крім того, прокурор ОСОБА_7 , та обвинувачений ОСОБА_5 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені

ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_4 , також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_5 , під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 204 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 , на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, працює юарменом, має міцні соціальні зв`язки, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 , підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з засудженого ОСОБА_5 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 , не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 серпня 2024року, укладену між прокурором ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, з конфіскацією майна та

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 серпня 2024 року покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу у розмірі пяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 ( вісімдесят п`ять тисяч) гривень.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню а саме 4 922,32 ( чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні тридцять дві копійки) за проведення судової експертизи Одеським науково- дослідним експертно- криміналістичним центром МВС України, висновок експерта №СЕ-19/116-24/11741-ТВ від 25.06.2024 року, стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази а саме: тютюнові вироби без марок акцизного податку України: ОК 500 пачок, Brut -1500 пачок, Marlboro 500 пачок, Urta- 3 000; Solo 500 пачок, Marshall -500 пачок,Palermo - 3 000 пачок, Parliament 500 пачок, Ashima 500 пачок, BL- 1000 пачок знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно зч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору і надіслати потерпілій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1