УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна громадянина ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 за частиною 1, частиною 2 статті 364, частиною 1, 3 статті 255 Кримінального кодексу України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на майно яке вилучено у ході проведення обшуку 11 грудня 2024 року, вилучено за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів клопотання, у провадженні СВ Солом`янського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 30.01.24 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, ч. 3 ст. 255 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 11 грудня 2024, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року (справа №760/29362/24, 1-кс/760/13756/24), проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, питання про накладення арешту на яке ініціюється прокурором в клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 11 грудня 2024 року, виявлене та вилучене майно у ході обшуку 11 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у клопотанні зазначає, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було виявлено та вилучено у ході проведення обшуку 11 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів відповідно до вимог пункту 1 частини 2, частини 3 статті 170 КПК України, а також з метою недопущення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження речових доказів.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Представник володільця майна громадянина ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки власником було добровільно надано телефон на якому відсутній пароль, а тому його достатньо було оглянути.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СВ Солом`янського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадженні № 0000024, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, ч. 3 ст. 255 КК України.

З протоколу обшуку від 11 грудня 2024 року, який відбувався за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у ході проведення обшуку виявлено та вилучено: чорнові записи; мобільний телефон Хiaomi Redmi Nate 11 Pro IMEI 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картами Київстар НОМЕР_3 , Водафон НОМЕР_4 .

Постановою старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 11 грудня 2024 року, виявлене та вилучене майно у ході обшуку 11 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1, було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурор звернувся до слідчого судді 12.12.2024 року, направивши його засобами поштового зв`язку, тобто у межах строку, визначеного частиною 5 статті 171 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то ініціатор клопотання повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до приписів статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відноситься до категорії речових доказів.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що виявлене та вилучене згідно протоколу обшуку від 11 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1, майно було визнано речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 11 грудня 2024 року.

На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів, що було вилучено під час проведення обшуку 11 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- чорнові записи;

- мобільний телефон Хiaomi Redmi Nate 11 Pro IMEI 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картами Київстар НОМЕР_3 , Водафон НОМЕР_4 .

Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1