ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/286/25 Справа № 703/6844/24 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси матеріали кримінального провадження №0000057 від 09.09.2024, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2024 №0000057 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 129 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 27 грудня 2024 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Станом на день вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції вважає що на даній стадії судового розгляду за обставин, викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором, доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень. Разом з тим, суд першої інстанції вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом першої інстанції враховано обставини, що вказані в ст.177,178 КПК України. На переконання суду першої інстанції, ризики є дійсними та триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який та застосувати заставу.

Не погоджуючись з ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду черкаської області від 27 грудня 2024 року, та постановити нову ухвалу, якою вирішити питання щодо визначення розміру застави ОСОБА_8 , як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

В апеляційній скарзі посилається на те, що всі заявлені раніше ризики зменшилися, оскільки досудове розслідування завершене, зібрані матеріали відкриті сторонам кримінального провадження.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою. Наразі, тримання під вартою обвинуваченого стало непропорційним і невиправданим з точки зору балансу між суспільними потребами та правами людини.

Зазначає, що майновий стан сім`ї обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, участь у волонтерській діяльності, дає підстави застосувати альтернативний запобіжний захід, як внесення застави. Також, батько обвинуваченого має матеріальну можливість для внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , та захисника ОСОБА_7 , про задоволення апеляційної скарги з наведених підстав, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 129 КК України.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися й виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі, найсуворіше - від семи до дванадцяти років.

Судом першої інстанції враховано, що наявні у провадженні докази, на які посилається сторона обвинувачення, заявляючи клопотання про продовження тримання ОСОБА_8 під вартою, є достатньо вагомими, свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з подіями кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити дані правопорушення.

Також, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких злочин, передбачений ч.4 ст.189 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких. Крім того, ОСОБА_8 повторно обвинувачується у вчинені корисливих злочинів, оскільки 11.03.2024 вже був засуджений Смілянським міськрайонним судом за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання із випробуванням іспитовим строком 1 рік, відтак вчинив нові злочини в період іспитового строку.

Судом першої інстанції також враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 хоча і має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, однак фактично проживає за іншою адресою, не працевлаштований, не одружений, на його утриманні малолітні та неповнолітні діти не перебувають, відомостей про наявність у нього нерухомого майна на відповідних правових підставах суду не надавалося. Також встановлено, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувачений був оголошений у розшук відповідно до постанови від 10.09.2024, був затриманий в порядку ст. 191 КПК України на виконання ухвали слідчого судді від 10.09.2024, що вказує на те, що ним вчинялися спроби ухилитися від досудового слідства.

Крім того, суд першої інстанції перевірив можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів та дійшов до правильного висновку про відсутність таких підстав, з таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції. Обґрунтованих підстав для визначенням розміру застави обвинуваченому ОСОБА_8 суд не вбачає.

На переконання апеляційного суду, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, з урахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, є необґрунтованим, невиправданим та недостатнім.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , що судом першої інстанції при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 не було визначено розмір застави.

Колегія суддів зазначає, що дані доводи є неспроможними, оскільки судом першої інстанції вже перевірялися підстави для визначення розміру застави, обґрунтованих підстав для її визначення, суд першої інстанції не вбачає, з чим погоджується і колегія суддів.

Під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, натомість, встановлена обґрунтована наявність ризиків, визначених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 з мотивів, наведених в ній, та скасування чи зміни ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.404, 405, ст. 407, ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати КПК України, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді