ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/6130/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/407/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференціїї кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Червонозаводського районного суду м Харкова від 09 вересня 2024 року відносно ОСОБА_7 ,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ухвалено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Куп`янськ, Харківської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, тимчасово не працюючу, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму;

визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок та суму завданої моральної шкоди у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Як установив суд ОСОБА_7 , не маючи на той час постійного джерела доходів, скориставшись нагодою, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись дружнім зв`язком із сім`єю Пуніних та абсолютною довірою, погодилася виконати прохання дружини ОСОБА_9 ОСОБА_10 , а саме: допомогти в похованні ОСОБА_9 .

Отримавши згоду ОСОБА_7 в здійсненні зазначених дій, ОСОБА_10 , повіривши в істинність намірів ОСОБА_7 допомогти, довіряючи останній, передала їй банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належала померлому ОСОБА_9 та на яку перевела грошові кошти донька ОСОБА_8 в сумі 15200 гривень, та повідомила ОСОБА_7 pin-код зазначеної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, діючи умисно, 17.01.2024 приблизно о 10:00, ОСОБА_7 підійшла до банкомату, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та використавши банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та pin-код від неї, здійснила зняття готівкових коштів потерпілої ОСОБА_8 в сумі 8000 грн.

Після чого, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що повертати грошові кошти в сумі 8000 грн. не має наміру та користуючись довірою потерпілої ОСОБА_8 , обернула вказані грошові кошти на власні потреби, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, повторно, ОСОБА_7 , будучи обізнаною, що на банківській картці «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належала померлому ОСОБА_9 , залишились грошові кошти ОСОБА_8 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_8 ,, 19.01.2024 приблизно о 10-00 год., підійшла до банкомату, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та використавши банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та pin-код від неї, здійснила зняття готівкових коштів потерпілої ОСОБА_8 в сумі 5200 грн.

Після чого ОСОБА_7 усвідомлюючи, що повертати грошові кошти в сумі 5200 грн не має наміру та користуючись довірою потерпілої ОСОБА_8 , обернула вказані грошові кошти на власні потреби, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню - ч. 2 ст. 190 КК України за ознакою повторності при кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Постановити свій вирок, яким виключити з обсягу інкримінованих ОСОБА_7 діянь ч. 2 ст. 190 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме за заволодіння чужим майном шляхом обману до покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_7 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що у ОСОБА_7 був єдиний умисел, який охоплював заздалегідь поставлену загальну мету на заволодіння наявними на банківській картці грошовими коштами потерпілої і об`єднував всі тотожні злочини, не дивлячись на те, що кошти знімалися протягом двох днів.

Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру.

Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного злочину і окремим злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути неможе, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

На корись штучності такої кваліфікації дій засудженої вказує і єдиний предмет викраденого: нічого не заважало зняти ОСОБА_7 усі грошові кошти за один раз - вони вже були перераховані потерпілою на картку.

За таких обставин, в діях ОСОБА_7 відсутня повторність, оскільки вчинені нею тотожні дії, які мали загальну мету, від самого початку охоплювались єдиним злочинним наміром і за своєю суттю являються продовжуваним злочином. Відповідно, епізод зняття коштів 19.01.2024 не потребує додаткової кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України.

За таких обставин вирок районного суду є незаконним і відповідно до статей 413 КПК України підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню - ч. 2 ст. 190 КК України за ознакою повторності при кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 32 КК повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Отже, від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, що складається із двох або більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь, які об`єднані єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може.

При повторності ж тотожних злочинів кожен із них має власну суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Як убачається зі встановлених судом обставин, зокрема показів самої ОСОБА_7 , вона мала єдиний умисел, який охоплював заздалегідь поставлену загальну мету на заволодіння наявними на банківській картці грошовими коштами потерпілої і об`єднував всі тотожні злочини, не дивлячись на те, що кошти знімалися протягом двох днів.

Відтак, об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру.

Отже, такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного злочину і окремим злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

За таких обставин, в діях ОСОБА_7 відсутня повторність, оскільки вчинені нею тотожні дії, які мали загальну мету, від самого початку охоплювались єдиним злочинним наміром і за своєю суттю являються продовжуваним злочином. Відповідно, епізод зняття коштів 19.01.2024 не потребує додаткової кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України.

За таких обставин вирок районного суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню - ч. 2 ст. 190 КК України за ознакою повторності при кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить із тих же даних про особу обвинуваченої, які встановлені судом першої інстанції та не вбачає підстав для пом`якшення призначеного їй покарання за ч.1 ст. 190 КК України.

Також, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, тривалістю іспитового строку та обсягом обов`язків, які належить на неї покласти відповідно до ст., 76 КК України..

Відтак становище обвинуваченої не погіршується, а отже відсутні підстави для ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

Вирок Червонозаводського районного суду м Харкова від 09 вересня 2024 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Кваліфікувати дії ОСОБА_7 за епізодами від 17.01.2024 року та 10.01.2024 року за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначити ОСОБА_7 показання за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення,

Головуючий Судді