Справа № 473/4507/24
Номер провадження 1-кп/473/345/2024
У Х В А Л А

іменем України

"27" грудня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження №0000284 від 06.03.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_5

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

24.02.2022 відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено про проведення загальної мобілізації.

Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 50/2023 строк проведення загальної мобілізації продовжено з 14 лютого 2024 року на 90 діб.

Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 272/2024 строк проведення загальної мобілізації продовжено з 14 травня 2024 року на 90 діб.

Зазначені Укази Президента України затверджені відповідними Законами України відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 08.01.1998 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний з 09.11.1990 року.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 255 від 23.02.2024 року ОСОБА_4 визнаний придатним для проходження військової служби.

21.02.2024 р. військовозобов`язаному ОСОБА_4 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 було вручено повістку про явку на 23.02.2024 року об 14:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року.

Під час вручення вказаної повістки встановлено відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали ОСОБА_4 право на відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження служби.

Проте ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 17, 65 Конституції України, ст. 22, 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, попередженим про прибуття та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши 23.02.2024 року об 14:00 годині до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у команді до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби за мобілізацією.

Службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою з`ясування обставин неявки ОСОБА_4 за повісткою на 23.02.2024 року об 14.00 годині, 24.02.2024 року здійснено виїзд за місцем реєстрації та проживання військовозобов`язаного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого встановлено, що ОСОБА_4 відсутній за вказаною адресою.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні:

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування ст.48 КК України і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки на даний час відбулась зміна обстановки, ОСОБА_4 добровільно мобілізувався і проходить військову службу, перестав бути суспільно небезпечним, а вчинене ним кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, вчинене вперше;

- обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника і просив звільнити його від кримінальної відповідальності, зазначив, що змінив свою думку щодо військової служби, щиро кається та добровільно був призваний до військової служби під час мобілізації;

- захисник ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 ;

- прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відтак, у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Водночас особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Суспільна небезпечність особи виражається, насамперед, у вчиненні злочину, а в наступному визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею тотожного або однорідного злочину. Висновок про таку можливість будується на основі характеристики даної особи (соціальної, психологічної, демографічної, кримінально-правової), а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх стосовно даної особи умов (оточення в побуті, сім`ї, навчанні, роботі). Встановлення даної обстановки має значення для оцінки її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи на час кримінального провадження.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним згідно з приміткою до ст. 45 КК України і не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005року № 12 передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України. Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК України порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня2021року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 26 березня2019року у справі № 569/20/14-к та від 04 лютого2021року у справі №953/21593/19, відповідно до якої збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Зважаючи на те, що обвинувачений вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на даний час призваний на військову службу під час мобілізації та дії військового стану до лав Збройних Сил України, наказом командира військової частини від 21.11.2024 року № 238 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду механіка ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного цеху автошасі (гусеничних машин, багатоосних автомобілів та спеціального шасі) військової частини НОМЕР_3 , ВОС-738256А, суд вважає, що на момент розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки, обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.

Обставин, які б виключали можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає що на час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_4 не є суспільно-небезпечним та може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а отже підстав, які б унеможливлювали закриття провадження, судом не встановлено.

Кримінальним правопорушенням шкода не заподіяна, витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Доля документів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 48 КК України, ст.ст. 314, 284, 286 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження №0000284 від 06.03.2024 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити.

Документи: розписку ОСОБА_4 про вручення повістки від 21 лютого 2024 року/а.с.к.п 54/; картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 № 4090/2024 /а.с.к.п. 56/; довідки військово-лікарської комісії № 255 виданої на ім`я ОСОБА_4 від 23 січня 2024 року /а.с.к.п. 55/; мобілізаційне розпорядження на ОСОБА_4 /а.с.к.п. 54/; облікову картку військовозобов`язаного ОСОБА_4 /а.с.к.п.53/- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1