Провадження № 1-кп/202/905/2025
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000333 від 05.04.2024 року, у відношенні,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурсько-Литовське, Дніпропетровської області, громадянина України, адвоката, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1955 від 26 січня 2009 року, виданого Дніпропетровською обласною КДКА, пенсіонера за віком, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000333 від 05.04.2024 року, у відношенні ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вислухавши думку учасників провадження щодо можливості призначення судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Підстав для закриття провадження на підставі п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України не має.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Судом визначено перелік осіб, що братимуть участь в судовому засіданні.

Заперечень від учасників судового провадження про здійснення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та щодо складу осіб, які братимуть участь у ньому не надійшло.

Питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Прокурором було подано клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням відповідних обов`язків.

В обґрунтування свого клопотання прокурор вказує, що в рамках даного кримінального провадження до ОСОБА_9 вже було застосовано запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Зазначає, що ОСОБА_9 небезпідставно обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, разом з тим вказує, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

Захисником ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 було подано заперечення на клопотання, в яких вона вказує, що подане прокурором клопотання є необґрунтованим, а зазначені ризики не знаходять свого підтвердження.

Зазначає, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту припинив свою дію, та ОСОБА_9 не допустив жодного порушення своїх процесуальних обов`язків, він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а тому повторне застосування до нього запобіжного заходу не є необхідним.

В судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі та їх представник підтримали клопотання прокурора про обрання запобіжного у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, враховуючи всі обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що судовий розгляд за обвинувальним актом не завершено та перебуває на початковій стадії, з метою забезпечення виконання обвинуваченим її процесуальних обов`язків, виникає необхідність у продовженні строків домашнього арешту.

Перевіривши з урахуванням доводів клопотання прокурора наявні матеріали, суд приходить до висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, небезпідставність обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою, для застосування запобіжного заходу мірою підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність останнього до інкримінованого правопорушення, що у свою чергу підлягає встановленню в процесі судового розгляду даної справи.

Таким чином, в обґрунтування продовження строку застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема, покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який потягнув за собою смерть потерпілої особи, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на довготривалий строк, у зв`язку з чим, наслідки та ризик втечі є цілком ймовірними.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, виправдовується тим, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом підкупу, погроз, вмовляння чи застосування насильства може здійснити на свідків чи потерпілого фізичний чи психологічний тиск, змусивши їх змінити показання, що викривають його протиправні дії на свою користь, беручи до уваги і те, що обвинувачений знайомий з потерпілими та свідками і знає про місце їх перебування, При цьому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим судом не залишається поза увагою те, що ОСОБА_9 є особою похилого віку і має постійне, зареєстроване місце проживання де перебував при за дією попередньо обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що у свою чергу слугує для суду одним із важелів впевненості у дотриманні останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та можу свідчити про його ефективність.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж домашній арешт, суд вважає, що встановлені щодо обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими, а дієвість даного запобіжного заходу знаходить своє виправдання.

Таким чином, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання встановленим ризикам в даному випадку можливо виключно шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, що у свою чергу наряду з обмеженнями не позбавить останнього здійснювати свою діяльність у денний час.

Вирішуючи клопотання адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_9 про складання досудової доповіді в порядку ст. 314-1 КПК України суд вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

У відповідності до положень ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого неумисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а тому стосовно останнього можливо здійснити виконання вимог ст. 314-1 КПК України, та доручити складання досудової доповіді відповідному органу пробації.

Вирішуючи клопотання сторони захисту стосовно здійснення судового запиту на витребування з КП "ІНФО-РАДА-ДНІПРО" Дніпровської міської ради інформації щодо формату здійснення відеофіксації з камер спостереження розташованих у м. Дніпрі, за якими було проведено експертизу в рамках даного кримінального провадження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наявними матеріалами встановлено, що у даному кримінальному провадженні було проведено низку експертиз, серед іншого і за відеозаписами на які посилається сторона захисту у заявленому клопотанні.

Витребування з КП "ІНФО-РАДА-ДНІПРО" Дніпровської міської ради інформації щодо формату здійснення відеофіксації з камер спостереження, на даний час не є необхідною дією, оскільки ці відеофайли були використана під час проведення судових експертиз в рамках даного кримінального провадження, які у свою чергу підлягають дослідженню під час судового розгляду де їм буде надано оцінку судом на відповідній стадії судового процесу, а тому і необхідність у витребуванні таких даних відсутня.

Вирішуючи питання про долю цивільного позову поданого в рамках даного кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно норм ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Натомість ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є потерпілими у кримінальному провадженні, що розглядається, які відповідно до ст. 61 КПК України подали у передбачений законом спосіб, до обвинуваченого ОСОБА_9 та МТСБ України позови, кожен окремо, про відшкодування моральної шкоди, завданої інкримінованим ОСОБА_9 злочином, в результаті якого помер їхній син ОСОБА_10 2001 року народження, а тому вони є цивільними позивачами, і подані ними позови підлягають до прийняття судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 128, 177, 314-317, 350 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000333 від 05.04.2024 року, у відношенні ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначити до судового розгляду на 12 годину 00 хвилин 23 квітня 2025 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі № 5, приміщення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 84.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого та захисників.

Визнати явку в судове засідання учасників кримінального провадження в приміщенні суду обов`язковою.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати житло в період часу з 22:00 год. до 06:00 год., строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 10 травня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки передбачені п.п. 1, 3, 4, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду, прокурора, за викликом;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, експертами і потерпілою у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Клопотання захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про складання досудової доповіді задовольнити.

Доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_9 скласти досудову доповідь у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 строком до 23 квітня 2025 року, та направити її до суду.

Клопотання сторони захисту стосовно здійснення судового запиту на витребування з КП "ІНФО-РАДА-ДНІПРО" Дніпровської міської ради інформації щодо формату здійснення відеофіксації з камер спостереження розташованих у м. Дніпрі залишити без задоволення.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, поданий потерпілою ОСОБА_4 до МТСБ України та ОСОБА_9 прийняти до розгляду.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, поданий потерпілим ОСОБА_5 до МТСБ України та ОСОБА_9 прийняти до розгляду.

Підготовче судове засідання закрити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1