03.04.2025
Справа № 642/1772/25
Провадження № 1-кс/642/507/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000496 від 29.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 28.03.2025 за адресою : АДРЕСА_1 , а саме на: - 1 (один) предмет за зовнішніми ознаками схожий на димову гранату з маркуванням «М 18 SMOKE YELLOW PB 13 K210-003», 6 (шість) предметів за зовнішніми ознаками схожими на корпуси ручних гранат Ф 1 з маркуванням: 1 «107 35- 84 Т»; 2, 3, 4 з однаковим маркуванням «IRV 30/74 Т 4/52; 5,6 маркувальні позначення відсутні, предмет за зовнішніми ознаками схожий на підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ у кількості 7 (сім) одиниць з маркувальними позначеннями за запобіжним важелем: 1 та 2 «210 83 УЗРГМ 2 УЗРГМ», «386-59-84» однакові; 3 та 4 «30/74 UZRGM IRV TK 6» однакові; 5 та 6 «28/73 UZRGM IRV TK 9» однакові; 7 «UZRGM 354 Р- 94 68 526 354 56», «015 35457», предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на патрони, калібром 5,45 х 39 мм, у загальній кількості 105 штук, калібром 7,62 х 39 мм, у загальній кількості 2 штук, 2 (два) предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на магазини автомату, оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000496 від 29.03.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що невідома особа у нетверезому стані в цивільному одязі на вигляд 40 років погрожує оточуючим гранатою зеленого кольору. Чоловік зайшов до квартири АДРЕСА_2 . По прибуттю на місце події було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав дозвіл на огляд свого домоволодіння за вищевказаною адресою. В ході проведення огляду було виявлено та вилучено патрони в кількості 2 шт. калібру 7,62; патрони в кількості 105 шт. калібру 5,45; частини зброї 2 магазини для автомата калашникова під калібр 5,45 ємкість кожен на 30 набої; гранати в кількості 2 шт. маркування відсутнє; гармати Ф1 в кількості 3 шт. IRV 30/74 т /52; гармата Ф1 в кількості 1 шт. з маркуванням 107 35-84т; гармата шумова в кількості 1 шт. марка М-18 SMOKE YELLOV PB 13 K 210-003; запали гармат в кількості 7 шт. (ЖЄО 9717)

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4-5 ст.214 КПК України відомості за вказаним повідомленням внесено слідчим СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по якому розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000496 від 29.03.2025 за ч. 1 cт. 263 КК України.

З метою оперативності, запобігання витоку інформації, знешкодженню предметів злочину та негайному припиненню правопорушення, 28.03.2025 в період часу з 18 год 45 хв по 20 год 13 хв слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенантом поліції ОСОБА_3 в порядку ч. 2 ст. 237 КПК України, було проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , за участю понятих та особи, яка зареєстрована та фактично проживає за вказаною адресою, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі добровільної згоди власника квартири ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме надання письмового дозволу було проведено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході вказаного огляду було виявлено та вилучено працівникам поліції наступні речі:

- 1 (один) предмет за зовнішніми ознаками схожий на димову гранату з маркуванням «М 18 SMOKE YELLOW PB 13 K210-003» - поміщенно до сейф пакету з індивідуальним маркуванням RIC 2015076;

- 6 (шість) предметів за зовнішніми ознаками схожими на корпуси ручних гранат Ф 1 з маркуванням: 1 «107 35- 84 Т»; 2, 3, 4 з однаковим маркуванням «IRV 30/74 Т 4/52; 5,6 маркувальні позначення відсутні. Поміщенні до сейф пакету з індивідуальним маркуванням RIC 2015077;

- Предмет за зовнішніми ознаками схожий на підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ у кількості 7 (сім) одиниць з маркувальними позначеннями за запобіжним важелем: 1 та 2 «210 83 УЗРГМ 2 УЗРГМ», «386-59-84» однакові; 3 та 4 «30/74 UZRGM IRV TK 6» однакові; 5 та 6 «28/73 UZRGM IRV TK 9» однакові; 7 «UZRGM 354 Р- 94 68 526 354 56», «015 35457» Поміщенні до сейф пакету з індивідуальним маркуванням RIC 2015077;

- Предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на патрони, калібром 5,45 х 39 мм, у загальній кількості 105 штук, калібром 7,62 х 39 мм, у загальній кількості 2 штук. Поміщенні до сейф пакету з індивідуальним маркуванням WAR0056036;

- 2 (два) предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на магазини автомату. Поміщенні до сейф пакету з індивідуальним маркуванням SUD 3040427;

Вилучені під час проведення огляду місця події предмети та речі мають по даному кримінальному провадженню значення речового доказу і відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене під час проведення огляду місця події, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено: 1 (один) предмет за зовнішніми ознаками схожий на димову гранату з маркуванням «М 18 SMOKE YELLOW PB 13 K210-003», 6 (шість) предметів за зовнішніми ознаками схожими на корпуси ручних гранат Ф 1 з маркуванням: 1 «107 35- 84 Т»; 2, 3, 4 з однаковим маркуванням «IRV 30/74 Т 4/52; 5,6 маркувальні позначення відсутні, предмет за зовнішніми ознаками схожий на підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ у кількості 7 (сім) одиниць з маркувальними позначеннями за запобіжним важелем: 1 та 2 «210 83 УЗРГМ 2 УЗРГМ», «386-59-84» однакові; 3 та 4 «30/74 UZRGM IRV TK 6» однакові; 5 та 6 «28/73 UZRGM IRV TK 9» однакові; 7 «UZRGM 354 Р- 94 68 526 354 56», «015 35457», предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на патрони, калібром 5,45 х 39 мм, у загальній кількості 105 штук, калібром 7,62 х 39 мм, у загальній кількості 2 штук, 2 (два) предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на магазини автомату.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти накладення арешту на майно не заперечує, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочинів, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000496 від 29.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на виявлене та вилучене майно 28.03.2025 в період часу з 18 год. 45 хв. до 20 год. 13 хв, за адресою : АДРЕСА_1 , в ході огляду місця події, а саме: 1 (один) предмет за зовнішніми ознаками схожий на димову гранату з маркуванням «М 18 SMOKE YELLOW PB 13 K210-003», 6 (шість) предметів за зовнішніми ознаками схожими на корпуси ручних гранат Ф 1 з маркуванням: 1 «107 35- 84 Т»; 2, 3, 4 з однаковим маркуванням «IRV 30/74 Т 4/52; 5,6 маркувальні позначення відсутні, предмет за зовнішніми ознаками схожий на підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ у кількості 7 (сім) одиниць з маркувальними позначеннями за запобіжним важелем: 1 та 2 «210 83 УЗРГМ 2 УЗРГМ», «386-59-84» однакові; 3 та 4 «30/74 UZRGM IRV TK 6» однакові; 5 та 6 «28/73 UZRGM IRV TK 9» однакові; 7 «UZRGM 354 Р- 94 68 526 354 56», «015 35457», предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на патрони, калібром 5,45 х 39 мм, у загальній кількості 105 штук, калібром 7,62 х 39 мм, у загальній кількості 2 штук, 2 (два) предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на магазини автомату.

Місцем зберігання арештованого майна, відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову речових доказів відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1