Справа №705/6612/24
1-в/705/638/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань, матеріали клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо звільнення від покарання та приведення вироку у відповідності до вимог Закону України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотання про звільнення від покарання та приведення вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.11.2022р., у відповідності до вимог Закону України.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд клопотання проводити у його відсутність, клопотання підтримує.

Прокурор в судовому засіданні просив суд клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України в редакції №3886-ІХ, а саме вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.11.2022р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до вказаного покарання частково приєднано покарання (не відбуту частину) за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07.10.2020р., та остаточно визначено до відбуття 5 років 2 місяці позбавлення волі. Згідно вироку суду ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України 20.07.2022 та 21.07.2022, спричинивши матеріальних збитків на суму 1500 грн. та 437,50 грн., отже сума завданих матеріальних збитків не перевищує межі кримінального діяння та на ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону №3886. З урахуванням наведеного, просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.11.2022.

Представник СВК №92 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, беручи до уваги позицію прокурора, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)» за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.11.2022р. за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07.10.2020р. і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили: 04.01.2023 року.

Початок строку відбування покарання: 06.02.2023 року.

Кінець строку відбування покарання: 06.04.2028 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння (20.07.2022 та 21.07.2022) кваліфікувалося б за ч. 2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Тобто, розмір заподіяної шкоди не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2022 становив 2481 грн..

Зазначене узгоджується з позицією викладеною у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання - задовольнити.

Привести вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.11.2022р. щодо ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24.11.2022р за ч. 4 ст. 185 КК України - у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені особою право обмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5