Справа № 686/8836/24
Провадження № 1-кп/686/634/25
08 квітня 2025 р. м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Немиринці Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє 14.08.2020 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 308 ч.1, 357 ч. 3, 70 КК України до 4 років позбавляння волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, під час відбування покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 357 ч. 3, 308 ч. 1 КК України, не бажаючи ставати на шлях виправлення, переслідуючи корисливу мету направлену на отримання незаконного прибутку, всупереч вимогам ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до списку № 1 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, здійснити незаконні придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут в ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» наркотичного засобу для подальшого незаконного збуту серед ув`язнених осіб, які утримуються у вказаній установі.
Для цього, 20.04.2023, близько 10 12 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в ДУ «Райківецька виправна колонія № 78», із застосуванням засобів мобільного зв`язку, вступив у злочинну змову із раніше знайомими йому жителями м. Хмельницький особою ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та ОСОБА_10 , які перебувають на волі та мають досвід у придбанні, зберіганні, маскуванні, пересиланні та збуті наркотичних засобів.
Цього ж дня, 20.04.2023, у період часу з 15 години 40 хвилин по 16 годину 15 хвилин, ОСОБА_10 спільно з особою ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , незаконно придбаний ними наркотичний засіб у вигляді 2 таблеток помістили у паперову гільзу для цигарок, яку в свою чергу помістили у заводське упакування даних гільз коробку ТМ «T&T, 500 штук», чим приховали зазначений наркотичний засіб у посилці в ДУ «Райківецька виправна колонія № 78».
В подальшому, 20.04.2023 о 16 годині 35 хвилин особа ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , перебуваючи у відділенні № 5 ТОВ «Нова Пошта» м. Хмельницький, що по вул. Кам`янецька, 52/2, здійснив відправку вказаної посилки із прихованим наркотичним засобом на адресу ув`язненого ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» ОСОБА_11 , при чому, з метою унеможливити викриття злочинних дій групи осіб, використав вигадані анкетні дані відправника « ОСОБА_12 »
Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, бупренорфін (Таблиця ІІ Список №1) віднесено до наркотичного засобу, обіг якого обмежено.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу у місце позбавлення волі, вчинених особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 308 КК України, за попередньою змовою групою осіб.
Так, 08 квітня 2025 року між заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_7 з іншого боку, за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України.
Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачений беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, в обсязі згідно обвинувального акту, а саме в тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу у місце позбавлення волі, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 308 КК України, за попередньою змовою групою осіб.
Сторони узгодили показання з урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання; повне визнання вини; відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна (в силу ст.77 КК України).
Також з урахуванням зазначених обставин угодою визначено можливість застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала угоду з обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості, просить суд її затвердити, при цьому пояснила, що угода з її сторони є добровільною і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_13 пояснив, що вину визнає повністю, укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч.2 ст. 473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , що виразилось у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу у місце позбавлення волі, вчинених особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 308 КК України, за попередньою змовою групою осіб.
Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає її щире каяття а активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, співпрацю з органами досудового розслідування.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом - не встановлено.
З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгоджену сторонами міру покарання.
Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів в ході досудового розслідування, підтверджені документально, сторонами не оспорюються, у загальному розмірі 8687, 24 грн., згідно ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, арешт майна слід скасувати.
Керуючись ст. ст. 314-315, 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -
Укладену 08 квітня 2025 року між прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 , з участю захисника адвоката ОСОБА_8 , угоду про визнання винуватості - затвердити.
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України і призначити йому узгоджене покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: 1) періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в загальній сумі 8687, 24 грн. за проведення судових експертиз.
Арешти майна, накладені ухвалами слідчих суддів від 06 жовтня 2023 року та від 09 жовтня 2023 року, скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановлені КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1