У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000024, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, працює на посаді начальника пасажирського поїзда Київського резерву провідників пасажирських вагонів та ЛНП ВП Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з працівниками ВП Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця»;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, ч. 3 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника - начальник резерву провідників виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9 не пізніше 01.01.2024 року, з метою вчинення тяжких злочинів - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе та інших осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, спільно із ОСОБА_10 , створили та здійснювали керівництво стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією, до якої залучили осіб, які добровільно вступили до складу вказаної злочинної організації та надали згоду на участь у вчинюваних нею злочинах, а саме інструкторів (поїзних бригад): ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , начальників пасажирських поїздів міжнародних сполучень: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інших осіб, причетність яких на даний час встановлюється слідством, якими було схвалено єдиний план вчинення кримінальних правопорушень та надано свою добровільну згоду на участь у злочинному угрупованні.

Як встановлено, ОСОБА_6 , діючи в складі злочинної організації, виконував визначені йому злочинні функції, а саме:

добровільно вступив до складу злочинної організації, будучи начальником поїзда міжнародного сполучення Київ-Хелм № 23/24, з метою вчинення кримінальних правопорушень, спрямованих на отримання неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, шляхом необлікованого продажу вільних або умовно-вільних пасажиромісць (у тому числі службових купе та купе відпочинку провідників) у вагонах поїздів міжнародного сполучення;

працюючи на посаді начальника поїзда міжнародного сполучення, з метою систематичного отримання неправомірної вигоди від діяльності АТ «Укрзалізниця» залучив до протиправної діяльності інших осіб керованої ним поїзної бригади зазначеного поїзду;

забезпечував функціонування злочинної організації шляхом створення необхідних умов для її існування, зокрема прикритті її злочинної діяльності під виглядом законної діяльності;

безпосередньому керуванні вчиненням злочинів шляхом спрямування зусиль інших співвиконавців на безпосереднє вчинення кримінальних правопорушень з метою отримання неправомірної вигоди;

отримував незаконну винагороду за вчинення злочинних дій у складі злочинної організації у відповідності до займаної ним ланки в ієрархічній структурі організації з метою подальшої передачі отриманої неправомірної вигоди інструкторам поїзних бригад або організаторам злочинної організації, в разі відсутності інструкторів поїзних бригад.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що наказом від 22.06.2023 року № 2263/ос ОСОБА_6 переведено на роботу на умовах контракту з 22.06.2023 до 28.07.2023 на посаду начальника пасажирського поїзда Київського резерву провідників пасажирських вагонів та ЛНП ВП Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця».

Згідно п. 4 контракту з працівником № 806 від 02.07.2024 на ОСОБА_6 , серед інших, покладено наступні обов`язки:

чесно і сумлінно виконувати вимоги нормативних документів, що регламентують порядок роботи начальника поїзда (пасажирського);

забезпечувати виконання вимог «Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом», «Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України» та інших нормативних актів, правил, інструкцій, санітарних правил, наказів, розпоряджень тощо, які регламентують виконання «Робітником» своїх посадових обов`язків;

забезпечувати правильність обліку та своєчасність передачі інформації щодо вільних та вивільнювальних місць у вагонах;

забезпечувати проїзд пасажирів у вагонах поїзда лише згідно з проїзними документами відповідного зразка;

забезпечувати виконання проїзною бригадою обов`язків, які покладені на неї інструкціями, правилами, розпорядженнями керівництва та наказами.

Відповідно до п. 12 вказаного контракту: у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених контрактом, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього контракту; «Працівник» несе повну матеріальну відповідальність.

Згідно розділу I «Загальні положення» посадової інструкції начальника поїзда пасажирського»:

п. 1.1. Посада «Начальник пасажирського поїзда» відноситься до категорії «Керівники»;

п. 1.3. Начальник поїзда підпорядковується безпосередньо старшому майстру резерву провідників.

Відповідно розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції:

п. 2.1. Начальник поїзда повинен:

п. 2.1.1. Забезпечити виконання вимог Інструкції начальнику пасажирського поїзда, затвердженої наказом Укрзалізниці від 27.04.2012 № 158-Ц;

п. 2.1.4. Здійснювати контроль за роботою поїзної бригади, дотриманням трудової дисципліни і виконанням посадових обов`язків;

п. 2.1.8. Контролювати під час обходу вагонів поїзда правильне розміщення і проїзд у поїзді пасажирів згідно з проїзними документами, а також перевезення пасажирами ручної поклажі і багажу.

Відповідно розділу 4 «Відповідальність» посадової інструкції:

п. 4.1. Несе дисциплінарну та адміністративну відповідальність за порушення трудової дисципліни та посадових обов`язків, передбачених нормативною документацією, згідно з законодавством про працю та Положенням про дисципліну за наступними пунктами:

4.1.3. Допущення до посадки у вагон під час перевезення в міжнародному залізничному сполученні пасажирів без наявності належним чином оформлених документів, необхідних для виїзду до держави прямування, транзиту;

4.1.4. Перевезення одного і більше безквиткових пасажирів та надлишкової ручної поклажі;

4.4. За порушення членами поїзної бригади чинних нормативно-правових актів з охорони праці, безпеки руху, протипожежної безпеки, трудової дисципліни та службових обов`язків (перевезення одного і більше безквиткових пасажирів, допущення до посадки та в міжнародному залізничному сполученні пасажирів без наявності належним чином оформлених документів, необхідних для виїзду до держави прямування, транзиту, порушення митних та прикордонних правил перевезення, прийняття та спроба перевезення в пасажирських вагонах будь-яких відправлень (Експрес-передач) з порушенням вимог інструкції з надання таких послуг, перевезення, спроба перевезення надлишкової поклажі.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , будучи службовою особою, спільно із організатором ОСОБА_10 , очоливши злочинну організацію, з метою реалізації розробленого ними плану, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам АТ «Укрзалізниця», а саме ненадходженням коштів від продажу квитків, в період часу з 01.01.2024 до 30.06.2024, діючи в складі злочинної організації, до якої увійшли виконавці: інструктори (поїзних бригад) ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , начальники пасажирських поїздів міжнародних сполучень: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інші особи, причетність яких на даний час встановлюється органом досудового розслідування, вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 01.01.2024, ОСОБА_9 спільно із організатором ОСОБА_10 , діючи в складі злочинної організації, до якої увійшли інструктори (поїзних бригад) ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , начальники пасажирських поїздів міжнародних сполучень ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інші особи, причетність яких на даний час встановлюється слідством, узгодили план направлений на необліковану продажу вільних або умовно-вільних пасажиромісць у вагонах поїздів, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, від послуг пасажирських перевезень, та запровадили механізм штучного створення дефіциту (нестачі) у системі продажу залізничних квитків на поїзди міжнародного сполучення.

З метою реалізації раніше розробленого плану злочинної діяльності, направленого на зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, іншої фізичних осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , залучивши для контролю пасажирських перевезень на поїздах міжнародного сполученням довірених осіб, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 01.01.2024, діючи у складі злочинної організації, спільно погодили несанкціоновані перевезення пасажирів на поїздах міжнародних сполучень: №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів», без належного оформлення, поза фінансовою звітністю, із порушенням чинних Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Розуміючи, що реалізувати зазначений план злочинної діяльності, можливо лише за умови залучення до його вчинення начальників пасажирських поїздів міжнародного сполучення, а саме: №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів», інструктора поїзних бригад, діючи умисно у складі злочинної організації, інструктори (поїзних бригад) ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , виконуючи функції згідно відведених їм злочинних ролей, довели до відома начальників пасажирських поїздів міжнародного сполучення: №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів», а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 про вступ та безпосередню участь в злочинній організації, яку організували ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 та здійснення безпосередньо несанкціонованих перевезень пасажирів на поїздах міжнародних сполучень, на що начальники пасажирських поїздів міжнародного сполучення добровільно погодились та вступили в злочинну організацію.

У подальшому, начальники пасажирських поїздів міжнародних сполучень №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , в період з 01.01.2024 по 30.06.2024, у відповідності до відведених їм ролей у злочинній організації, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби, а саме ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», здійснювали систематичні несанкціоновані перевезення пасажирів в порушення Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 27.12.2006 №1196 «Про затвердження Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України» поза касовим оформленням.

Загалом, унаслідок дій злочинної організації у складі організаторів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , виконавців: інструкторів (поїзних бригад) ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , начальників пасажирських поїздів міжнародних сполучень: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ненадходження коштів від продажу квитків АТ «Укрзалізниця» на потяги №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів» за період з 01.01.2024 по 30.06.2024, з урахуванням даних БД ГАРТ-1, даних АТ «Укрзалізниця» щодо обсягів продажу та вартості квитків, а також інших матеріалів, незаконно перевезено 34119 безквиткових пасажирів, та розрахунково підтверджується сума коштів, що не надійшла від продажу квитків АТ «Укрзалізниця», в загальній сумі 73 832 691,70 гривень.

У тому числі, лише за період з 01.02.2024 по 29.02.2024, внаслідок злочинних дій начальника поїзда ОСОБА_6 , які полягали в отриманні неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державі, сума недоотриманих АТ «Укрзалізниця» коштів від продажу квитків на потяг №24 «Хелм-Київ» становить 1 160 981,78 гривень, що у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в участі у злочинній організації, вчинена службовою особою, з використанням службового становища та у зловживанні службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, вчинене членом злочинної організації, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України.

11.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, є зібрані в кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 255 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до тринадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_6 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисники у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків та відсутність доказів. Просили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, посилаючись на те, що останній є єдиною працюючою особою, має тісні сімейні зв`язки. Вказали на непомірний розмір застави, наявність утриманців.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав доводи захисників та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 вбачається, що 30.01.2024 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 3 ст. 255, ч.1 ст. 255, ч.1 ст. 364 КК України.

11.12.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.2 ст.28 ч. 2 ст. 364 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.2 ст.28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання, зокрема даними НСРД, висновком експерта, тощо.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтованість щодо їх існування, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 255 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до тринадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; враховуючи стадію кримінального провадження може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, а також тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, дає підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, вимоги КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою на певний строк, слідчим суддею також було враховано вік підозрюваного та стан здоров`я, його майновий та сімейний стан, репутацію, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

Разом з цим, стороною захисту не спростовано висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відсутні підстави для відмови у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час судового розгляду, згідно вимог КПК України, будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо неправомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.2 ст. 183 КПК України та ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з працівниками ВП Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» з приводу кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжній захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком до 11 год. 45 хв. 08.02.2025.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 11 години 45 хвилин 11 грудня 2024 року.

Строк дії даної ухвали визначити до 11 год. 45 хв. 08.02.2025.

Одночасно визначити ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з працівниками ВП Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» з приводу кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1