Справа №760/1537/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , представника заявника - ОСОБА_3 , представника потерпілого - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 13.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 13.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в якому просив слідчого суддю:

- скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.04.2023 у справі №760/8639/23 (провадження №1-кс/760/3980/23) у кримінальному провадженні №0000490 від 13.04.2023 в частині заборони Державній реєстраційній службі України та іншим особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників ТОВ «АЛЬТАІР» () ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зміни в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «АЛЬТАІР» ();

- в частині заборони здійснення державної реєстрації внесення змін, пов`язаних зі зміною засновника ТОВ «АЛЬТАІР» () ОСОБА_8 арешт залишити без змін.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.04.2023 по справі №760/8639/23 задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні №0000490 від 13.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України в результаті чого накладено арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №00000490 від 13.04.2023 на корпоративні права, які належать ОСОБА_8 в розмірі 42,50% частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР» (ТОВ «АЛЬТАІР», , що становить 515 100 (п`ятсот п`ятнадцять тисяч сто) гривень 00 коп., шляхом заборони їх відчуження, а також заборонено Державній реєстраційній службі України та іншим особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників ТОВ «АЛЬТАІР» (), зміни в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «АЛЬТАІР» ().

Вказаний арешт на майно було накладено з метою забезпечення дієвості кримінального провадження №00000490 від 13.04.2023, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Однак, на момент звернення до слідчого судді, в забороні на вчинення державних реєстраційних дій відпала потреба у зв`язку з чим арешт підлягає частковому скасуванню, оскільки 10.01.2025 Загальними зборами ТОВ «АЛЬТАІР», враховуючи достатню кількість голосів учасників, прийнято рішення про припинення повноважень директора Товариства ОСОБА_8 15.01.2025 та призначення нового директора ОСОБА_9 16.01.2025, які викладені в протоколі Загальних зборів учасників №10/01/25-1 від 10.01.2025, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстровано в реєстрі за №1075/1076. Однак, заборона Державній реєстраційний службі України та іншим особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації вносити зміни, пов`язані зі зміною в статутні документи Товариства, а також вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо ТОВ «АЛЬТАІР» (), накладена ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24.04.2023 по справі №760/8639/23, фактично перешкоджає нормальній господарській діяльності юридичної особи.

Така заборона призводить до негативних наслідків, адже учасники ТОВ «АЛЬТАІР», які мають переважну кількість голосів, фактично не можуть припинити протиправні дії директора, який порушує чинне законодавство та вже завдав великих матеріальних збитків підприємству. Загальні збори учасників Товариства фактично позбавлені можливості реалізувати свої рішення шляхом внесення зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань задля запобігання подальших незаконних дій директора (учасника) ТОВ «АЛЬТАІР» ОСОБА_8 .

Як зазначено в клопотанні, на даний час пройшли всі розумні процесуальні строки для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження та істотно порушує права учасників ТОВ «АЛЬТАІР» () на реалізацію їх рішень, затверджених Загальними зборами Товариства та внесення зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав, просив задовольнити та скасувати арешт.

Представник потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки накладений арешт на 42,5% частки у статутному капіталі товариства є причинно-наслідковим зв`язком із необхідністю накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «АЛЬТАІР», а тим більше, за наявністю протиправних спроб невідомих осіб та/або ОСОБА_6 прийняти неправомірні рішення та внести їх в Реєстр.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у задоволенні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.04.2023 у справі №760/8639/23 накладено арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000490 від 13.04.2023 на корпоративні права, які належать ОСОБА_8 , в розмірі 42,50 % частки учасника Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «АЛЬТАІР», (ТОВ «АЛЬТАІР»), , що становить 515 100 (п`ятсот п`ятнадцять тисяч сто) гривень 00 коп, шляхом заборони їх відчуження, а також заборонити Державній реєстраційній службі України та іншим особам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників ТОВ «АЛЬТАІР» (), зміни в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «АЛЬТАІР» ().

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000490) вбачається, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від гр. ОСОБА_8 , 1974 р.н., про те що невстановлена особа з метою заволодіння часткою у статутному капіталі ТОВ «АЛЬТАІР» підробила договір купівлі-продажу від 01.03.2023.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР» є ОСОБА_8 , засновниками: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу №10/01/25-1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТАІР» () від 10.01.2025 вбачається, що прийнято рішення про припинення повноважень директора товариства ОСОБА_8 15.01.2025 та призначення новим директором товариства ОСОБА_9 з 16.01.2025 (за - 57,5% голосів).

Листом Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 08.02.2022 №Б-479/125/4922 вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002441 відновлено на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 27.01.2022 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0002441 вбачається, що ОСОБА_8 , діючи всупереч вимог статуту ТОВ «АЛЬТАІР», не попередивши інших учасників вказаного підприємства, відчужила на користь ТОВ «АЛЬТАІР 2» нежитлові приміщення в м. Києві по вул. Крайня, 1-Е за ціною значно нижчою за ринкову, внаслідок чого завдала учасникам ТОВ «АЛЬТАІР» майнової шкоди у великих розмірах.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 10.07.2024 при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України врахував, що арешт необхідний з метою забезпечення дієвості досудового розслідування та у слідчого судді були наявні обґрунтовані підстави вважати, що дане майно має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування та те, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Наряду з вказаним, слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, встановив, що таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває. А отже, майно, яке має ознаки, визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, може підлягати арешту у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру жодній особі.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається представник заявника не слугують підставами для скасування арешту на майно. Характеризуючи дані, надані адвокатом в судовому засіданні, не впливають на підстави скасування арешту майна.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що на даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_6 та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 13.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1