Справа № 347/2294/22
Провадження № 1-кп/347/143/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про закриття кримінального провадження)

16 січня 2025 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 16.11.2022 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, депутатом не є, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Косівського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 14.11.2022 близько 11 год. 00 хв. перебувала на дорозі сільського значення, яка розташована в центрі села Уторопи, Яблунівської селищної ради, Косівського району, Івано-Франківської області. В той час вона зустрілась із місцевою жителькою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у результаті чого між ними відбувся словесний конфлікт, який тривав незначний період часу та закінчився тим, що ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили збила ОСОБА_6 із ніг, яка упала на землю. При цьому, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання негативних наслідків, щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , присіла на неї зверху та на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли між ними, умисно нанесла їй не менше п`яти ударів кулаками своїх руки по різних ділянках тіла, зокрема у ділянку грудної клітки, шиї та голови. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинила ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді садна лівої виличної ділянки, крововилив верхньої губи, синці в ділянках правого променево-зап`ястного суглобу, правої кисті, лівого колінного суглобу та правого стегна, які відповідно до висновку експерта Косівського міжрайонного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 23.11.2022, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинила умисні легкі тілесні ушкодження потерпілій, тобто, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.

16.01.2025 року в системі Електронний суд, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 підтримали подане захисником 16.01.2025 року клопотання з наведених у ньому підстав, а кримінальне провадження просили закрити. Додатково обвинувачена ствердила, що їй відомо порядок звільнення від кримінальної відповідальності, та його наслідки.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції не заперечила щодо закриття провадження з підстав закінчення строків давності.

Перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч.2 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченої; згода обвинуваченої на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 12 КК України (зі змінами внесеними Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, тобто в редакції від 01.07.2020 року) передбачено класифікацію кримінальних правопорушень, згідно якої кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а злочини в свою чергу, поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Як видно із матеріалів справи, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України, було вчинено 14.11.2022 року, і згідно положень ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

А відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Таким чином, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком за вчинення якого особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності протягом двох років з дня вчинення кримінального правопорушення. А у даному випадку із дня вчинення кримінального правопорушення, яке було скоєно 14.11.2022 року, минув дворічний строк, після спливу якого особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом, а згідно з нормами ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", передбачене у ст.49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17 звернуто увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, за який, відповідно до санкції ч.2 ст.367 КК України, передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року, і з дня вчинення нею такого кримінального правопорушення минуло 2 (два) роки, та вона згідна на закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

Клопотання ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту залишити без розгляду.

Цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої на стадії судового провадження не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 128-129, 283-288, 314, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000164 від 16 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Речові докази:

- диск для лазерних систем зчитування формату DVD, наданий потерпілою ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- диск для лазерних систем зчитування формату DVD отриманий у відповідь на запит, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- копії медичної документації на потерпілу ОСОБА_6 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1