Справа № 167/1173/24
Номер провадження 1-кп/167/36/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під

№ 0001026, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК,

в с т а н о в и в :

На розгляді Рожищенського районного суду Волинської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого востаннє продовжено ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 9 січня 2025 року на 60 днів, тобто до 9 березня 2025 року включно.

Прокурор вніс до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою. Метою продовження цього запобіжного заходу прокурор зазначає забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання спробам: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого. Посилається на те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та зазначив, що ризики, які стали підставами для застосування цього запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати і не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 у вирішенні цього клопотання покладався на суд. Захисник ОСОБА_4 заперечила проти продовження строку тримання під вартою і, посилаючись на недоведення ризиків, вказувала про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання потерпілий ОСОБА_6 , посилаючись на небезпеку для суспільства, яку може становити обвинувачений, наголошував на необхідності тримання ОСОБА_3 під вартою.

Суд, заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого та його захисника, думку потерпілого, дослідивши клопотання, дійшов таких висновків.

Нормою ч. 3 ст. 331 КПК передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Спроби ж протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Рожищенським районним судом Волинської області проводиться судовий розгляд цього кримінального провадження і на даний час допитано обвинуваченого, потерпілого та досліджено письмові докази. Суд ще має заслухати показання свідка сторони обвинувачення ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про допит яких стороною захисту заявлено 27 лютого 2025 року. Наведені обставини свідчать про неможливість завершення судового провадження до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою 9 березня 2025 року.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення обвинувачення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання з урахуванням даних про відсутність зареєстрованого місця проживання, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду та планувати втечу. Наявним є також ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, що посягають на відносини власності. Таке твердження ґрунтується на наявності у ОСОБА_3 непогашених судимостей, які в сукупності із відсутністю в обвинуваченого самостійних легальних джерел доходу, свідчить про обґрунтованість ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Також зважаючи, що потерпілий ОСОБА_6 проживає поблизу останнього фактичного місця проживання обвинуваченого і заявив у суді про побоювання ОСОБА_3 , тому є необхідність врахування ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілого.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим для запобігання зазначених вище ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 . На цих підставах суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_4 про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання його можливостям переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого.

Отже, враховуючи окрім наведеного, дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до норми п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 40 днів, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 187 КК із погрозою застосуванням насильства, тому суд, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК, одночасно із продовженням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 110, 177, 178, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк 40 (сорок) днів до 7 квітня 2025 року включно.

У решті вимог клопотання відмовити.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 27 лютого 2025 року

о 16 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1