Справа № 592/2932/25
Провадження № 1-кп/592/392/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000339, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за місцем тимчасового розташування підрозділу військової частини на території Сумської області, з професійно-технічною освітою, учасника бойових дій,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

У с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення та стаття Кримінального кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено.

09.01.2025 близько 09 години 49 хвилин старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 125, 126, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 у присутності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших, відкрито відмовився виконати наказ у формі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_9 № 305/1/186 дск від 09.01.2025, доведений заступником командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_10 про переміщення в район виконання бойового завдання, для виконання службових обов`язків.

Відкрита відмова старшого солдата ОСОБА_5 виконати письмовий наказ - бойове розпорядження командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 № 305/1/186 дск від 09.01.2025 потягла за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням.

ОСОБА_5 обвинувачується у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому частиною 4 статті 402 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

02.04.2025 між прокурором Роменської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні (а.с. 22) та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, без насильства, примусу, погроз або обіцянок, беззастережно та в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення в судовому провадженні.

Сторонами угоди узгоджено обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Взято до уваги відсутність інших кримінальних проваджень, обвинувальних актів, вироків, які не набрали законної сили стосовно обвинуваченого; повне визнання ним вини під час судового розгляду, відсутність судимостей, відсутність потерпілого. Бажання ОСОБА_5 продовжувати військову службу, наявність письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 №1815/1581 від 18.03.2025 щодо його призначення на посаду оператора відділення радіоелектронної боротьби. Наведені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вказують на невелику суспільну небезпечність цієї особи, є підставою для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Сторони узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 58 КК України замінити покарання за ч. 4 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки на покарання у виді службового обмеження на строк 2 роки з відрахуванням 20% в дохід держави із суми місячного грошового забезпечення.

Позиція сторін угоди.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченню за частиною 4 статті 402 КК України беззастережно визнав себе винуватим у обсязі пред`явленого обвинувачення, у вчиненому розкаявся, погодився на призначення узгодженого покарання. Підтвердив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зазначив, що є учасником бойових дій, буде проходити військову службу в іншій частині за іншою посадою, ніж при вчиненні злочину. Просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України.

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, згідно пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання; цілком розуміє права, визначені у частині 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлені.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність статусу учасника бойових дій з 16.08.2023, участь у відсічі збройної агресії РФ.

Наведені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до частини 1 статті 69 КК України.

Обставини, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Мотиви призначення покарання.

У відповідності до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Згідно вимог частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за попереднім місцем роботи в АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді радіомеханіка з обслуговування та ремонту радіотелевізійної апаратури, нагороджений нагрудним знаком «Ветеран праці ПАТ «ПІВДГЗК», наявність письмової згоди командира військової частини щодо подальшого призначення на посаду оператора відділення радіоелектронної боротьби (а.с. 31-34), суд дійшов висновку, що узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим наявні правові підстави для затвердження угоди про визнання винуватості та відповідно до частини 5 статті 65 КК України призначення покарання, узгодженого сторонами угоди із застосуванням частини 1 статті 69 КК України, призначивши покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 402 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Оскільки ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи обставини справи та його особу, на підставі статті 58 КК України суд вважає за можливе замість позбавлення волі на строк два роки призначити службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк, як узгоджено сторонами угоди.

Таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись частиною 2 статті 373, статтями 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 квітня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Роменської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України та призначити покарання із застосуванням частини 1 статті 69 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 58 Кримінального кодексу України замінити ОСОБА_11 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки, з відрахуванням двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення в доход держави.

Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_11 запобіжний захід не застосовувати.

На підставі статті 47 Кримінально-виконавчого кодексу України початок строку відбування покарання ОСОБА_12 за даним вироком рахувати з дня, з якого фактично розпочато відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1