ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1540/24
Номер провадження №1-кп-678-139/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 29 жовтня 2024 року прокурором - стажистом Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 18 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192, відносно ОСОБА_4 , уродженця с. Скопівка Коломойського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, інвалідність відсутня, робітника посібника 3 відділення забезпечення (постійного складу) 1 взводу забезпечення (постійного складу) роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , із військовим званням «матрос», раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 29 грудня 2022 року у вечірню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , не отримавши у встановленому законом порядку посвідчення водія, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року (в редакції від 20 травня 2009 року №511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 5-1, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою проживання - АДРЕСА_1 , скориставшись принтером марки «EPSON», моделі «L800», за допомогою спеціалізованого лотка та програми «Card Maker» роздрукував на пластиковій карті завідомо підроблене посвідчення водія серії « НОМЕР_2 », категорії «В», видане 29 грудня 2022 року ТСЦ 2641 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого використання, та таким чином вчинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у підробленні посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України.

2. В подальшому, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», 18 жовтня 2024 року близько 11 год. 02 хв., під час керування транспортним засобом марки Форд-Транзит, державний номерний знак НОМЕР_3 , та рухаючись по автомобільній дорозі М-30 Стрий-Ізварине, 321 км., що неподалік стаціонарного посту «Бохни» в с. Бохни Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

Виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо пред`явлення документів на транспортний засіб та посвідчення водія ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що його посвідчення водія є підробленим, та він всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року (в редакції від 20 травня 2009 року №511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 5-1, згідно якого централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки, не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, в тому ж місці та в той же час, використав шляхом пред`явлення та надання для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії « НОМЕР_2 », категорії «В», видане 29 грудня 2022 року ТСЦ 2641 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бланк якого не відповідає бланкам встановленого зразку, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

3. Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (проступків) є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, обвинувачений визнав вину, тому, враховуючи його особу, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, просить призначити покарання у виді штрафу, зокрема, за ч. 1 ст. 358 КК України 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання призначити у виді штрафу в розмірі 220 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта, питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

4. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб, мотив, мету тощо, жодним чином їх не оспорює, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій більше не вчиняти, свій вчинок засуджує і жалкує про вчинене, погоджується із запропонованим прокурором видом і розміром покарання, готовий понести передбачену законом відповідальність.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

5. Прокурор і обвинувачений зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

6. Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Судом проведено лише допит обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують його особу, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів, арешту майна.

8. У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

9. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

10. Законодавець у санкції ч. 1 ст. 358 КК України визначив покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Законодавець у ч. 4 ст. 358 КК України визначив покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

11. Виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками.

12. ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчинених ним кримінальних правопорушень (проступків), повністю і беззаперечно визнає свою вину, щиро кається, готовий понести призначене покарання, розлучений, на утриманні має неповнолітню дитину, інвалідність відсутня, раніше не судимий, є військовослужбовцем і за місцем проходження військової служби та за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів психіатра і нарколога.

13. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У даній справі ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 .

14. Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (проступків), фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за інкримінованими кримінальними правопорушеннями (проступками) у виді штрафу, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України, зокрема, за ч. 1 ст. 358 КК України ближче до середньої межі санкції статті, за ч. 4 ст. 358 КК України ближче до максимальної межі, та застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України і за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді штрафу.

15. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

16. Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів кримінальним правопорушенням шкода не спричинена, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

17. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України: вилучене посвідчення водія, відеозаписи необхідно залишити при матеріалах справи, а накладений ухвалою слідчого судді арешт на посвідчення водія необхідно скасувати.

18. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

19. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке він використав під час його зупинки працівником поліції, що поміщене до сейф пакету PSP1460119 (первинне пакування) і зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи, скасувавши арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2024 року (справа №678/1485/24, провадження №1-кс-678-450/24);

відеозапис із назвою: NOR-0 00001-.mov, який записано на DVD-R диск і зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/123-24/12711-ДД від 23 жовтня 2024 року) в розмірі 1591,80 грн.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1