Справа № 367/2278/21
Провадження №1-кп/367/208/2024
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілих: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002270 від 03.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002270 по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала раніше подане нею письмове клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту, оскільки 06.08.2024 року прокурором було змінено обвинувачення ОСОБА_7 , в порядку ст. 338 КПК України, та за зміненим обвинуваченням ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та станом на 11.12.2024 року строки визначені ст. 49 КК України в даному кримінальному провадженні не сплили.

Представник потерпілих та потерпілий в судовому засіданні підтримали позицію прокурора.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання захисника, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

30.03.2021 року до суду надійшов обвинувальний акт, складений в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002270 від 03.10.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

12.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні надав суду письмове клопотання свого захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

06.08.2024 року в судовому засіданні прокурор подав суду, в порядку ст. 338 КПК України, змінене обвинувачення відносно ОСОБА_7 , в даному кримінальному провадженні. Так, згідно зі зміненим обвинуваченням, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом із тим, в судовому засіданні сторона захисту наполягала на розгляді та задоволенні їх клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого саме ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Так, відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинув строк притягнення особи до кримінальної відповідальності з часу вчинення кримінального правопорушення, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо було заявлено про застосування строків давності.

Як вбачається з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкримінований ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України (після зміни обвинувачення, в порядку ст. 338 КПК України) відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином, для застосування норм ст. 49 КК України в даному кримінальному провадженні, суд повинен керуватись положеннями п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто десятирічним терміном з дня вчинення кримінального правопорушення.

Так, судом встановлено, що днем вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , є 02.10.2020 року та станом на 11.12.2024 року, строки встановлені п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України не минули, що є однією з головних вимог для можливості застосування ст. 49 КК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 284, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України залишити без задоволення.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 16 грудня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1