Справа № 190/2615/24
Провадження №1-в/190/474/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки справу за клопотанням Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»,

про приведення вироку у відповідність до нового закону,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122) звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо приведення у відповідність до чинного законодавства вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2024 року та вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року, якими було засуджено ОСОБА_4 , в зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, подання підтримали та просять його задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що він відбуває покарання за вироком суду в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», що надає П`ятихатському районному суду право розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік. За цим вироком ОСОБА_4 засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 заподіяно майнової шкоди на суму 1208 грн.63 коп. Подія злочину відбулася 29.07.2023 року.

Згідно вироку Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2024 року, ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України; остаточне покарання призначено на підставі ч.1 ст.71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання - з 22.02.2024 року. Цим вироком ОСОБА_4 засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2900,00 грн. Подія злочину відбулася 11.02.2024 року.

12.06.2024 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.04.2024 року змінено в частині призначеного покарання: вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.4 ст.185 КК україни до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за оскаржуваним вироком та покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року ввжати обвинуваченого ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року ця сума становила 2684 грн., та станом на 10.01.2024 року становить 3028 грн.

Отже, ОСОБА_4 згідно вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року та вироку Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2024 року завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму 1208 грн. 23 коп. та 2900 грн., що є меншою ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжок, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначених покарань за даними вироками, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Однак, кваліфікуючою ознакою вчинених злочинів по вище вказаним вирокам є незаконне проникнення до житла.

Згідно із абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати непотрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 «Порушення недоторканності житла» КК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року у справі №171/2126/23 та вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2024 року у справі №171/415/24 слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Зокрема, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року за ч. 1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Також, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2024 року за ч. 1 ст.162 КК України із призначенням покарання 3 (три) роки обмеження волі.

За таких обставин, клопотання ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» стосовно засудженого ОСОБА_4 є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» стосовно засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до нового закону, - задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року у справі №171/2126/23 стосовно ОСОБА_4 та вважати його засудженим по даному вироку за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2024 року у справі №171/415/24 стосовно ОСОБА_4 та вважати його засудженим по даному вироку за ч.1 ст.162 КК України із призначенням покарання 3 (три) роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутого покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2023 року та вважати ОСОБА_4 засудженим до остаточного покарання у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання у виді обмеження волі, відбуте ним покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Відповідно до статті 58 КВК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді обмеження волі час слідування під вартою до виправного центру за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, - з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1