24.02.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/2443/20

Провадження №1-кп/642/165/25

24 лютого 2025 року

м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000428 від 18.02.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, одружена, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2012 року народження, ОСОБА_10 , 2014 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному №0000428 від 18.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України у зв`язку з закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (проступок) та кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України (нетяжкий злочин) минуло вже більше п`яти років, так як початком перебігу строку давності є дата вчинення кримінальних правопорушень 15.02.2020.

Вирок не ухвалено, а перебіг давності не зупинявся та не переривався, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності внаслідок спливу строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила закрити кримінальне провадження за обвинувачення її за ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України за закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України і закрити кримінальне провадження з цієї підстави.

Судом обвинуваченій роз`яснено, що застосування до нього положень статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення її від кримінальної відповідальності, з чим остання погодилася, підтримала клопотання та просила суд його задовольнити.

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. В матеріалах справи міститься заява від потерпілої ОСОБА_11 по вказаному вище кримінальному провадженні, в якій вона просить суд розглядати справу без її присутності, зазначає, що отримала змінений обвинувальний акт, не заперечує проти розгляду даного кримінального провадження в порядку КПК України на власний розсуд суду.

Відповідно до ст.56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, розглянув вказане клопотання за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Згідно вимог ч.ч. 1 і 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктами 1,3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у частині 2 цієї частини.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов.

ОСОБА_8 своїми умисними, протиправними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України (проступок), тобто умисне легке тілесне ушкодження, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року; кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України (нетяжкий злочин), тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , за вчинення якого передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_8 , передбачене ч.1 ст.125 КК України, є проступком, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України - нетяжким злочином.

Судом встановлено, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення були вчинені згідно обвинувального акту 15.02.2020 минуло більше 5 років.

Перебіг передбаченого п.3 ч.1 ст.49 КК України п`ятирічного строку давності не переривався і не зупинявся, а відтак, на цей час, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився, у зв`язку з чим остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав останньої, що є недопустимим.

За правилами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному/обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри/обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний/обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій у п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за з містом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного, обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність лише цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Як і не передбачено можливості суду відмовити у задоволенні відповідного клопотання лише з тих підстав, що проти цього заперечує потерпілий.

Даних про те, що в зазначений строк ОСОБА_8 ухилялася від слідства та суду або вчинила нове кримінальне правопорушення матеріали кримінального провадження не містять.

Окрім цього, суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілого права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства. (Постанова ВС від 29.07.2021 року, справа №552/5595/18).

Із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз (Постанова ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).

Таким чином, суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 6809 від 31.03.2020 у розмірі 980,64 грн.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч.4 ст.174 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.03.2020 року по справі №642/1514/20 (провадження №1-кс/642/593/20) накладено арешт на речові докази по справі. У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вищезазначене майно.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000428 від 18.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України, стосовно ОСОБА_8 - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ по справі:

-мобільний телефон «Samsung J7 NEO» золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який перебуває на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_11 після набрання ухвали законної сили вважати повернутим власнику ОСОБА_11 .

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.03.2020 року по справі №642/1514/20 (провадження №1-кс/642/593/20) на мобільний телефон «Samsung J7 NEO» золотистого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 - після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6809 від 31.03.2020 у розмірі 980,64 (дев`ятсот вісімдесят грн. 64 коп.) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_12