печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2354/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0001150 від 16.10.2024р, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 14.01.2025 в ході проведення обшуку, а саме транспортний засіб - автомобіль «MERCEDES-BENZ G 63 AMG», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , із забороною користування та розпорядження, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації. В обґрунтування клопотання зазначено, що Офісом Генеральної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0001150 від 16.10.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255 КК України.

Здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні доручено слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України.

Під час досудового розслідування досліджуються обставини здійснення злочинної діяльності ряду фізичних осіб, яка полягає у легалізації майна одержаного злочинним шляхом, а також діяльності цих фізичних осіб, які діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення шахрайських дій, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, увійшли до складу стійкого ієрархічного злочинного об'єднання - злочинної організації, що діє на території України, в переважній більшості на території Дніпропетровської, Київської, Одеської областей.

Зокрема встановлено, що на території Дніпропетровської області здійснює протиправну діяльність злочинна організація «Дев`ятки», дії учасників якої спрямовані на організацію та впровадження шахрайських фінансових механізмів, а саме створення колл-центрів, які під виглядом брокерських та інвестиційних компаній, здійснюють в мережі інтернет фіктивні торги на неіснуючих або заздалегідь підготовлених сайтах, фінансових ринках, фондових біржах, сервісах обміну криптовалют, операції з грошовими коштами громадян, тим самим зловживаючи довірою широкого кола осіб здійснюють шахрайство із використанням електронно-обчислювальної техніки, що спеціалізується на заволодінні чужим майном у тому числі за допомогою викрадення реквізитів банківських карт користувачів з подальшою метою привласнення чужих коштів в особливо великих розмірах.

Встановлено, що учасниками злочинної організації «Дев`ятки» орендовано понад 30 офісних приміщень на території України в яких функціонують «колл-центри», які обладнують необхідною електронно-обчислювальною технікою, та в подальшому здійснюють підбір осіб так званих «операторів» з відсутністю моральних принципів, яких залучають до вчинення шахрайських дій відносно громадян, проводять їх навчання щодо здійснення психологічних прийомів, які в подальшому вчиняють шахрайські дії, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Крім цього, члени ЗО надають франшизу - послуги щодо відкриття «офісів» в інших регіонах під їх брендом за матеріальну винагороду.

В рамках кримінального провадження встановлено, що учасниками т.зв. злочинної організації «Дев`ятки» у період з 2020 по 2024 рік здійснено купівлю понад 30 об`єктів нерухомості, а також понад 20 авто преміум класу. З метою приховування купівлі рухомого та нерухомого майна, учасники злочинної організації здійснюють оформлення права власності на найбільш довірених осіб.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено осіб, які організували злочину схему кримінального правопорушення та безпосередньо причетні до вчинення злочинних дій, що кваліфікуються як особливо тяжкий злочин, серед яких встановлено зокрема: громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 має відношення до вчинення фінансових операцій та інших угод з грошовими коштами та іншим майном, здобутих завідомо злочинним шляхом, зокрема не маючи офіційних доходів, які співрозмірні з його видатками, купує у власність транспортні засоби, цінне нерухоме майно, земельні ділянки та інше, здійснюючи їх оформлення у тому числі на третіх осіб та вчиняє дії, спрямовані на приховання чи маскування незаконного походження коштів або іншого майна, одержаних унаслідок вчинення предикатного діяння.

Так, 15.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.12.2024 у справі №757/60024/24-к проведено обшук транспортного засобу - автомобіля «MERCEDES-BENZ G 63 AMG», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , у ході якого вилучено автомобіль «MERCEDES-BENZ G 63 AMG», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Автомобіль «MERCEDES-BENZ G 63 AMG», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який вилучений 14.01.2025 під час проведення обшуку, є тимчасово вилученим майном, оскільки в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку не надано прямо дозволу на їх виявлення та вилучення.

Разом з цим, фактичні обставини кримінального провадження свідчать про те, що майно, зареєстроване на ОСОБА_4 , остання отримала у володіння в результаті вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , тобто воно набуте кримінально протиправним шляхом та відповідно відповідає критеріям, визначеним статті 98 КПК України. Будь-яких документів, які б підтверджували законність коштів за які придбано автомобіль органу досудового розслідування не надано.

З метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має критерії речового доказу у зазначеному кримінальному провадженні, а також для їх збереження прокурор просить накласти арешт. В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність. Адвокат ОСОБА_6 подав до суду письмові заперечення та зазначив що 21.01.2025 представнику ОСОБА_7 стало відомо про те, що в провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перебуває клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ G 63 AMG, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_9 . Надані прокурором матеріали не підтверджують обґрунтовану підозру, що було вчинено кримінальне правопорушення будь - якого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. 14.01.2025 слідчими ГСУ НП України в межах кримінального провадження № 0001150 від 16.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було проведено обшук та тимчасове вилучення транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ G 63 AMG, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з власником якого є ОСОБА_7 . В клопотанні прокурора зазначено про те, що майно зареєстроване за ОСОБА_7 , яка в свою чергу отримала його за результатами вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , тобто воно набуте кримінально протиправним шляхом, а тому вилучений автомобіль є речовим доказом. Прокурор зазначає про те, що будь яких документів, які б підтверджували законність коштів, за які було придбано автомобіль органу досудового розслідування не надано. Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 не було надано документів, які б підтверджували законність коштів, за які було придбано автомобіль суперечить нормам Розділу І книги третьої Цивільного кодексу України, які визначають поняття та засади здійснення права власності. Прокурор в клопотанні про арешт майна зазначає про те, що власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ G 63 AMG, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , яка в свою чергу немає ЖОДНОГО статусу (підозрюваного або обвинуваченого) в кримінальному провадженні № 0001150 від 16.10.2024. Більше того, ОСОБА_9 навіть не є свідком в кримінальному провадженні. Участь ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень жодним чином не описана в клопотанні прокурора та доданих матеріалах, як не описано яким чином автомобіль використовувався як знаряддя чи предмет злочину. Разом з тим, вказаний вище автомобіль власником якого є ОСОБА_7 апріорі не може бути речовим доказом, оскільки не містить слідів описаної події злочину та не був набутий кримінально протиправним способом. Більше того, автомобіль був придбаний задовго до внесенні відомостей до ЄРДР. Зі змісту клопотання про арешт майна вбачається, що слідчими ГСУ НП України розслідується ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману або зловживання довірою вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Водночас, матеріали додані прокурором до клопотання не містять заяви або інших відомостей про вчинення кримінального правопорушення, які б давали підстави для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України. Також, відсутні відомості про потерпілих в кримінальному провадженні. Прокурор не надав суду жодного підтвердження вчинення шахрайства у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

В Постанові Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 04.07.2024, справа №752/8994/22, провадження № 51-7815 км 23 суд зробив висновок, що "під незаконними операціями з використанням електронно-обчислювальної техніки як кваліфікуючою ознакою шахрайства слід розуміти такі спрямовані на заволодіння чужим майном або придбання права на майно операції, в основі яких лежать обман чи зловживання довірою. При цьому вказану кваліфікуючу шахрайство обставину утворюють лише операції, здійснення яких без використання електронно-обчислювальної техніки є неможливим. Якщо з використанням такої техніки здійснюються операції, які цілком можуть здійснюватись за допомогою іншої техніки (наприклад, комп'ютер використовується для набору тексту, виготовлення документа тощо), то розглядуваний склад шахрайства відсутній. Електронно-обчислювальна техніка у даному випадку виступає засобом вчинення злочину, а здійснювані з використанням неї операції становлять зміст шахрайського заволодіння чужим майном чи правом на нього". "Обман при вчиненні цього злочину може виразитись у застосуванні програмних засобів, які дають змогу винному будь-яким чином (шляхом відшукання випадкових цифр, паролів тощо) здійснити несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається чи обробляється в автоматизованих системах, щоб ввести в оману автоматизовану систему і видати себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за "свого").

Суть шахрайського обману при цьому залишається незмінною, з тією лише особливістю, що реалізується він за допомогою використання електронно-обчислювальної техніки, що потребує наявності відповідних знань, рівня підготовки, навичок.

Водночас, Верховний Суд, зазначив, що склад кримінального правопорушення - це завжди сукупність його ознак.

Не може бути неповного складу кримінального правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак, встановлених чи передбачених законом для певного кримінального правопорушення, призводить до відсутності кримінального правопорушення. Тільки вся сукупність установлених кримінальним законом ознак може характеризувати певні суспільно небезпечні дії як кримінальне правопорушення. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

В ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 03.03.2009 (справа 5-415КМ09), скасовуючи вирок особі за ч. 1 ст. 209 КК України, зазначено таке: «Суд не врахував, що склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 209 КК України, - легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, - характеризується спеціальними ознаками, і предметом легалізації можуть бути лише кошти чи майно, одержані ВИКЛЮЧНО внаслідок учинення суспільно небезпечного протиправного (предикатного) діяння».

Водночас, ні клопотання про арешт майна, ні додатки до нього не містило підтверджень того, що відбулася подія кримінального правопорушення, а саме набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Прокурор не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в кримінальному провадженні № 0001150 від 16.10.2024 події злочину, передбаченого ст. 255 КК України.

Слідчий суддя, заслухавши доводи володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого може бути предмет кримінального правопорушення. Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна, зокрема, може здійснюватися під час огляду. Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів. Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом. Водночас, вирішуючи питання щодо обґрунтованості мети застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає, накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль «MERCEDES-BENZ G 63 AMG», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , із забороною користування та розпорядження, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації., не виправдовує потреб досудового розслідування щодо встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, прокурором не доведено, що існує реальний ризик відчуження, приховування чи знищення вказаного майна. З наведеного витікає, що стороною обвинувачення не наведені правові підстави застосування ініційованого нею заходу забезпечення кримінального провадження, що у силу ч. 2 ст. 173 КПК є підставою для відмови у задоволенні клопотання. Керуючись вимогами ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволені клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0001150 від 16.10.2024р - відмовити.

Ухвала про відмову у накладенні арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1