ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/14/25 Справа № 932/8424/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року, за скаргою представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року повернуто скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що жодних доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку до скарги не надано.

Із вказаним судовим рішенням не погодився представник військової частини та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчих ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за повідомленням командира №1643/2358; №1643/235; №1643/2360; №1643/2361; №1643/2355; №1643/2363; №1643/2357; №1643/2356; №1643/2354; №1643/2362. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги обставини на які військова частина НОМЕР_1 посилається в своїй скарзі на обґрунтування поважності пропуску пропущеного строку.

Зазначає, що 18.05.2024 року військова частина звернулась до ТУ ДБР із повідомленням про вчинення злочину солдатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

30травня 2024 року спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону направлена вказані повідомлення до Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

17 червня 2024 року Донецька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону направила вказані повідомлення до першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську.

12 вересня 2024 року військова частина отримала лист ТУ ДБР у м. Краматорську відповідно до якого проведеним аналізом повідомлення недостатньо відомостей для кваліфікації діяння, як кримінальне правопорушення. Також слідчий вважає, що до повідомлення не додано висновку ВЛК, для придатності до проходження служби, витягу із наказу ТЦК та СП про призов про мобілізацію, медичну характеристику військовослужбовців, наказів про зарахування на останню посаду, копій військового квитка, паспорту, ІПН, тощо. Отже, підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за вказаними фактами відсутні, у зв`язку з чим повертають повідомлення з додатками для доопрацювання.

Наголошує, що повідомлення №1643/2358, №1643/2359, №1643/2360, №1643/2361, №1643/2355, №1643/2363, №1643/2357, №1643/2356, №1643/2354, №1643/2362 про вчинення кримінального правопорушення не було внесено до ЄРДР та розслідування не розпочато, що свідчить про порушення слідчим органом вимог ст.ст.2, 7, 9, 55, 60, 214 КПК України.

Звертає увагу, що оскільки до військової частини НОМЕР_1 лист вих.№13-02-23526/24-кр ДБР надійшов 12.09.2024 року, а тому військова частина НОМЕР_1 довідалась про бездіяльність слідчого про невнесення відомостей до ЄРДР саме 12.09.2024 року. А тому відлік десятиденного терміну подачі скарги починався з дня отримання відповіді. А тому, яке рішення слідчий орган прийняв, і коли саме , військова частина НОМЕР_1 не знала і не могла знати, чи будуть внесені відомості в ЄРДР, чи буде прийняте інше рішення.

В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомленні про день, місце та час судового розгляду. На адресу апеляційного суду надійшла заява представника скаржника ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувана ухвала про повернення скарги, постановлена 23.09.2024 року, без виклику сторін.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Отже, строк на оскарження даної ухвали обчислюється з дня отримання копії. Як вбачається з офіційного порталу Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2024 року надіслано для оприлюднення 15.10.2024 року, забезпечено надання загального доступу 16.10.2024 року, отже представник військової частини мав можливість отримати оскаржуване рішення не раніше його виготовлення, при цьому апеляційну скаргу представником військової частини подано 20.10.2024 року, тобто без порушення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

При цьому завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, 18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2358 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_7 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2359 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2360 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_9 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2361 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_10 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2361 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_11 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2355 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_12 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2363 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_13 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2357 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_14 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2356 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_15 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2354 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_18 .

18 травня 2024 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Краматорськ із повідомленням №1643/2362 про вчинення кримінального правопорушення щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_17 .

30 травня 2024 року спеціалізована прокуратура сфері оборони Східного регіону перенаправила повідомлення №1643/2358, №1643/2359, №1643/2360, №1643/2361, №1643/2355, №1643/2363, №1643/2357, №1643/2356, №1643/2354, №1643/2362 до Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

17 червня 2024 року Донецька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону перенаправила повідомлення №1643/2358, №1643/2359, №1643/2360, №1643/2361, №1643/2355, №1643/2363, №1643/2357, №1643/2356, №1643/2354, №1643/2362 до першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську.

12 вересня 2024 року за вх.№2/13/2/3328 військова частина НОМЕР_1 отримала листа вих.№13-02-23526/24-кр від 03.09.2024 року старшого слідчого криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокації у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_19 щодо результатів розгляду повідомлення.

Відповідно до вказаного листа, проведеним аналізом повідомлення на думку слідчого, недостатньо відомостей для кваліфікації діяння, як кримінального правопорушення. Також слідчий вважає, що до повідомлення не додано висновку ВЛК, для придатності до проходження служби, витягу із наказу ТЦК та СП про призов про мобілізацію, медичну характеристику військовослужбовців, наказів про зарахування на останню посаду, копій військового квитка, паспорту, ІПН, тощо. На теперішній час підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за вказаними фактами відсутні, у зв`язку з чим, вищезазначені повідомлення з додатками повернуті для доопрацювання.

Судовим розглядом встановлено, що станом на час подання скарги до суду першої інстанції, відомості до ЄРДР за заявами представника військової частини НОМЕР_2 №1643/2358, №1643/2359, №1643/2360, №1643/2361, №1643/2355, №1643/2363, №1643/2357, №1643/2356, №1643/2354, №1643/2362 не внесені, у зв`язку з чим представник військової частини ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою від 20 вересня 2024 року на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй скарзі до слідчого судді представник військової частини, поміж іншого, просить поновити строк на оскарження бездіяльності ТУ ДБР. На обґрунтування своїх вимог вказує, що військова частина НОМЕР_1 з початку повномасштабного вторгнення задіяна у забезпечення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області та Харківської області. Військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 перебуваючи на першій, другій лінії оборони, або в місцях, де ведуться активні бойові дії, не мають можливість відслідковувати прийнятті рішення ТУ ДБР за результатами розгляду повідомлень. Також відсутній зворотній зв`язок із ТУ ДБР, оскільки слідчими ТУ ДБР не надсилаються вчасно відповіді до військової частини НОМЕР_1 , а в разі направлення відповідь може тривалий період передаватися від одного відділення поштового зв`язку до іншого. Дані обставини пов`язанні із постійними змінами місця дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з частиною 1 статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення процесуального строку може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася зі скаргою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 30 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Повертаючи скаргу на бездіяльність, слідчий суддя належним чином не врахував та не оцінив доводи представника військової частини щодо причин пропуску строку на оскарження дій слідчого ТУ ДБР та не врахував, що військова частина НОМЕР_1 перебуває в зоні ведення бойових дій в Донецькій та Харківській областях. Не враховано слідчим суддею, що з моменту ініціювання кримінального провадження - 18.05.2024 року представником військової частини вживались відповідні заходи, які можливі в умовах воєнного стану та виконання обов`язків, з метою правового реагування щодо поданих заяв (повідомлень) №1643/2358, №1643/2359, №1643/2360, №1643/2361, №1643/2355, №1643/2363, №1643/2357, №1643/2356, №1643/2354, №1643/2362 про кримінальні правопорушення за ознаками ст. 407 КК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що військова частина перебуває в місцях, де ведуться активні бойові дії, а тому не може мати можливості постійно відслідковувати прийнятті рішення ТУ ДБР за результатами розгляду повідомлень. Крім того, перебуваючи в зоні бойових дій, може бути відсутній зворотній зв`язок із ТУ ДБР. Також, враховуючи зміну місця дислокації військової частини, надіслані повідомлення можуть тривалий період передаватися від одного відділення поштового зв`язку до іншого, що унеможливлює своєчасне отримання та надсилання поштових відправлень.

Крім того, військовою частиною НОМЕР_1 відстежувався рух вказаних повідомлень та з моменту прийняття рішення про невнесення відомостей до ЄРДР, представником військової частини подана скарга до слідчого судді.

Також, на переконання колегії суддів, поза увагою слідчого судді залишились вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема, право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71) Також рішення у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70 ) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: « на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями - доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею безпідставно повернуто апеляційну скаргу військовій частині, оскільки пропущений строк на оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР є поважним та підлягає поновленню.

На думку колегії суддів, висновок слідчого судді про повернення скарги командира військової частини у зв`язку з відмовою в поновлені строку на звернення зі скаргою, є необґрунтованим, а прийняте рішення таким, що підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду, оскільки фактично скарга командира військової частини не розглядалась слідчим суддею по суті, доводи скарги не досліджувались слідчим суддею, а тому не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 376, 404-407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року за скаргою військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати та призначити новий судовий розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді