ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3031/24
Провадження №1-кп/477/156/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

25 березня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000510 від 09 вересня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 186 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України

В С Т А Н О В И В:

В Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження, в якому обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

06 березня 2025 року прокурор подав клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений може переховуватися від суду і незаконно впливати на свідків. Зазначив, що такі ризики продовжують існувати, оскільки обвинувачений не має істотних соціальних зв`язків, необмежений одним місцем проживання та роботи, а злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, є тяжким і за його вчинення передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, що може бути підставою для ухиленням ним від відповідальності. Також зазначив, що більшість свідків перебувають у дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_5 , що створю ризик його незаконного впливу на них, які ще не допитані під час судового розгляду.

В засіданні клопотання підтримав.

Потерпіла клопотання прокурора також підтримала.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання, подавши також письмові заперечення.

Вказав, що заявлені прокурором ризики не доведені і в основному зводяться до тяжкості кримінальних правопорушень. В той же час, його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки: має цивільну дружину та двох дітей; працевлаштований; мав стабільне джерело доходу; постійне місце проживання, до того ж виплатив потерпілій відшкодування на поховання її померлого брата і вона до нього матеріальних претензій не має. Такі обставини є достатніми стримуючими факторами в його процесуальній поведінці. Також, посилався на практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема на справу Панченко проти росії, в якому суд відзначив, що ризик можливої втечі підсудного не може бути встановлений лише на тяжкості можливого вироку, а оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ в справі Бекчиєв проти Молдови). Відзначив між іншим і відсутність судимості у обвинуваченого ОСОБА_5 , а також зауважив, що прокурором не розглядається безальтернативне тримання обвинуваченого під вартою і в зв`язку з цим просив суд розглянути можливість застави для обвинуваченого. Тому вважав можливим змінити йому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, який повинен в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши клопотання прокурора, письмові заперечення захисника та матеріали провадження, встановив наступне та прийшов до таких висновків.

10 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статі 146 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР під № 0000510, яке під час досудового слідства було доповнено обвинуваченням і у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК України.

12 вересня 2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який потім ухвалою того ж слідчого судді від 07 листопада 2024 року був продовжений по 10 грудня 2024 року включно, а в подальшому під час судового провадження ухвалами суду продовжений до 27 березня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Розгляд кримінального провадження триває і в ньому, згідно затвердженого порядку дослідження доказів, здійснюється дослідження письмових доказів у справі, свідки не допитані. Тому ризики, які були встановлені при обранні ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати. Обвинувачений, усвідомивши тяжкість кримінальних правопорушень, які йому вміняються, не маючи постійного проживання може переховуватися від суду і впливати на свідків або потерпілу.

Для застосуванні більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою існують реальні сумнівним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений матиме можливість переховуватися від суду та впливати на свідків.

Той факт, що він має роботу не спростовує вказаних ризиків, так як на думку суду не може перешкодити йому переїхати до іншої місцевості з метою ухилення від судового розгляду.

Наявність у нього стійкої сім`ї та її утримання, на що посилається захисник, достовірно не доведено, а передача коштів потерпілій, витрачених на поховання ОСОБА_11 , не підтверджує впевненість, що він на волі не буде впливати на свідків чи потерпілу.

Виходячи з цих обставин у суда відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який, а також і на визначення йому застави.

Керуючись статтями 177, 178, 191, 331, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали по 23 травня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з часу її отримання.

В засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 27 березня 2025 року для оголошення о12:45.

Суддя ОСОБА_1