Номер провадження: 11-сс/813/556/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1КК України, в рамках кримінального провадження № 0000077, внесеного до ЄРДР 20 січня 2025 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було часткового задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваноїОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 квітня 2025 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді заставиу розмірі4000 (чотирьох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 12 112 000 (дванадцять мільйонів сто дванадцять тисяч) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною інкримінованих кримінальних правопорушень, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. Крім того, характер інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень та розмір завданих збитків, свідчить про виключний випадок, що дозволяє при визначенні розміру застави вийти за межі її розміру, передбаченого законом для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисникОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального законодавства, виходячи з наступного:

- пред`явлене повідомлення про підозру є необґрунтованим: 1) щодо кваліфікації за ч. 2 ст. 243КК України - порушення герметичності корпусу бункерувальника «Марс», із подальшим потраплянням води жодним чином не перебувають у причинному зв`язку між фактом заподіяння шкоди та не могли залежати від воліпідозрюваної ОСОБА_7 , а відтак, інкриміновані правопорушення не перебувають у причинному зв`язку із фактом заподіяння шкоди.Крім того, за обставинами провадження події передувало можливе падіння плавучого крану ПК- 151, що убачається з протоколу допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Також, 11.02.2022 уклало договір №1 відчуження судна бункерувальник «МАРС», який був переданий новому власнику відповідно до акт приймання-передавання від 11.02.2022 року, тому з моменту передачі бункерувальник «МАРС» - ОСОБА_7 не може нести відповідальність у тому числі за ч. 3 ст. 243 КК України, оскільки ПП «ФРОГ АГРОСЕРВІС» не є його власником; 2) щодо кваліфікації за ч. 2 ст. 364 -1 КК України - за текстом повідомлення про підозру неправомірна вигода полягає у тому, що підозрювана не забезпечила технічне обслуговування та відновлення судна наче з метою запобіганню обов`язкових витрат. При цьому, ані суми цих витрат, ані будь-яких інших даних про вчинення дій у супереч інтересах ПП «ФРОГ АГРОСЕРВЇС» у повідомленні про підозру не вказано, у матеріалах провадження відсутні такі дані. Більш того, у матеріалах та за обставинами провадження відсутні відомості щодо одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб у супереч інтересам юридичної особи. Описані у повідомленні про підозру дії повністю охоплюються складом за ч. 2 ст. 243 КК України, що виключає можливість кваліфікувати ці ж самі дії за ч. 2 ст. 364-1 КК України. Більш того, ПП «ФРОГ АГРОСЕРВЇС» не є потерпілою стороною у даному провадженні;

- з огляду на положень ч. 2 ст. 183 КПК України сторона обвинувачення не довела існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що, в свою чергу, є обов`язковим критерієм при вирішенні питання при застосуванні запобіжного заходу та те, що, перебуваючи на вол і особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Підозрювана ОСОБА_7 є особою, яка раніше до відповідальності не притягувалася, судимостей не має, за місцем мешкання характеризується позитивно;

- слідчий суддя не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, що прямо суперечить принципу пропорційності;

- при визначенні заздалегідь непомірного розміру застави на рівні 4000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 112 000 (дванадцять мільйонів сто дванадцять тисяч) не додано жодного доказу, які б могли переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, що такий розмір застави є помірним для підзахисної.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід. У разі якщо суд не знайде підстав для особистого зобов`язання, домашнього арешту в нічний час доби - захист просить вирішити питання про приведення у відповідність розміру застави до обставин кримінального провадження, або ж привести його у відповідність до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначивши розмір застави, який буде помірним для підозрюваної.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні підозрювана та захисник підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою засотувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності; ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

Відповідно до клопотання у проваджені слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області, знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 20 січня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 19 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 243 КК України, за кваліфікуючими ознаками: забруднення моря в межах внутрішніх морських вод України речовинами шкідливими для життя та здоров`я людей, що творило небезпеку для живих ресурсів моря та інші тяжкі наслідки; за ч. 2 ст. 364-1 КК України,за кваліфікуючими ознаками: зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

За версію органу досудового розслідування, відповідно до протоколу № 1 загальних зборів учасників Приватного підприємства «Фрог Агросервіс», код ЄДРПОУ - 32066963 (надалі ПП «Фрог Агросервіс») від 22.12.2016 та наказу директора вказаного підприємства № 1 ОСОБА_7 призначено на посаду директора ПП «Фрог Агросервіс» з 22.12.2016.

Рішенням № 2 засновника ПП «Фрог Агросервіс» від 22.12.2020 змінено кінцевого бенефіціарного власника вказаного підприємства з ОСОБА_13 на ОСОБА_7 , у розмірі 100% частки статутного капіталу підприємства.

За результатами публічних торгів 07.06.2021 між ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (продавець) в особі виконувача обов`язків директора ОСОБА_14 та ПП «Фрог Агросервіс» (покупець) в особі директора ОСОБА_7 , укладено договір № 21/43-д/нд купівлі-продажу бункерувальника «Марс» (1975 р.в., інв. № 2841, ІМО - 8924264).

Надалі, 06.10.2021 між ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (продавець) в особі виконувача обов`язків заступника директора з правових та майнових питань ОСОБА_15 , та ПП «Фрог Агросервіс» (покупець) в особі директора ОСОБА_7 , укладено договір купівлі-продажу відходів №21/67-д/нд, де предметом договору є відпрацьовані паливно-мастильні матеріали у кількості 10 108, 1 кг, які знаходяться на борту судна - бункерувальника «Марс».

Відповідно до актів прийому-передачі від 06.10.2021 керівнику ПП «Фрог Агросервіс» ОСОБА_7 передано бункерувальник «Марс», який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ,ДП «МТП «Чорноморськ», причал № 25 (Караванна Вахта) з наявними на судні відпрацьованими паливно-мастильними матеріалами у кількості 10 108, 1 кг.

У подальшому, виконувачем обов`язків директора ДП «МТП «Чорноморськ» ОСОБА_16 на адресу директора ПП «Фрог Агросервіс» ОСОБА_7 надіслано лист за № 1120/03.2-092620 від 13.10.2021 щодо забезпечення несення вахтової служби на судні, оскільки станом на 12.10.2021 вахтова служба відсутня, що може загрожувати безпеці мореплавства та стоянці суден в акваторії порту.

Крім того, на адресу ОСОБА_7 18.02.2022 направлено лист за № 136/03.2-09413 з такими ж вимогами щодо забезпечення несення вахтової служби на судні, оскільки станом на 16.02.2022 керівництвом ПП «Фрог Агросервіс» не вжито ніяких дій по забезпеченню безпечної стоянки судна, існує загроза затоплення та забруднення акваторії порту Чорноморськ.

Аналогічні листи направлено ОСОБА_7 07.11.2022, 23.12.2022 та 18.01.2023.

Надалі, 08.02.2023 капітаном Чорноморського морського порту видано розпорядження № 46/02, яким зобов`язано ПП «Фрог Агросервіс» прибрати судно «Марс», що розташоване у районі плавпричалу ПРП-52-МС1, у зв`язку із незадовільним технічним станом та існуванням ризику його затоплення з подальшим забрудненням акваторії морського порту Чорноморськ.

Аналогічні розпорядження направлені ОСОБА_7 21.11.2023 та 15.01.2024.

Водночас, ОСОБА_7 , як судновласник бункерувальника «Марс», усвідомлюючи та передбачаючи ризик його затоплення з подальшим забрудненням акваторії морського порту Чорноморськ, будучи неодноразово попередженою про аварійність судна і високу вірогідність його затоплення та імовірного розповсюдження забруднюючої речовини в акваторії порту Чорноморськ, не бажаючи, але свідомо допускаючи настання таких наслідків, будучи обізнаною про необхідність забезпечення безпеки мореплавства, не забезпечила технічне обслуговування бункерувальника «Марс», не вжила заходів щодо обов`язкового несення вахтової служби, укладання договору базування в акваторії морського порту Чорноморськ, виконання розпоряджень капітана морського порту Чорноморськ та інформування адміністрацію морського порту про виникнення ситуацій, що створюють загрозу безпеці мореплавства.

Внаслідок свідомого ігнорування ОСОБА_7 вимог безпеки мореплавства, а також невжиття заходів по боротьбі за живучість судна під час його тривалої стоянки, відсутність на борту екіпажу для несення суднової вахти, 08.01.2024 відбулося порушення герметичності водонепроникливого корпусу бункерувальника «Марс», потрапляння забортної води у внутрішні приміщення в місці з`єднання поперечної переборки на 93 шпангоуті та скулової частини зовнішньої обшивки з правого борту, із під фланца ущільнення баллеру керма правого борту та із під фланца ущільнення баллеру керма лівого борту, що спричинило аварійну морську подію.

Така поведінка ОСОБА_7 призвела до втрати 19.01.2024 о 08 год. 30 хв. морехідного стану судна бункерувальника «Марс» і його затоплення на корму при крені на лівий борт, внаслідок чого відбувся витік залишкового нафтопродукту, який є шкідливими для життя та здоров`я людей мазуту в акваторію морського порту Чорноморськ у кількості 1 282, 83 кг, що спричинило небезпеку для живих ресурсів моря, а також інші тяжкі наслідки у вигляді істотного погіршення екологічної обстановки місцевості та заподіяння матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму 422 051, 07 доларів США (за офіційним курсом НБУ становило 15 915 292, 60 гривень).

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження у сукупності, зокрема, протоколом огляду місця події від 20.01.2024, яким встановлено, що в акваторії морського порту Чорноморськ внаслідок затоплення судна бункерувальника «Марс» ІМО 8924264 стався витік нафтопродуктів; протоколом огляду судна «Марс» від 16.10.2024, під час якого було виявлено пошкодження водонепрониклового корпусу та потрапляння забортної води в машинному відділенні судна «Марс»; протоколом допиту капітана морського порту Чорноморськ ОСОБА_10 від 26.01.2024, яким встановлено, що він неодноразово надсилав розпорядження до ПП «Фрог Агросервіс», щодо забезпечення судна «Марс» вахтовою службою, здійснення безпечної стоянки та в подальшому про затоплення судна «Марс»; висновком експерта №24-3530 від 11.11.2024 комплексної судової водно-технічної експертизи, відповідно до якого встановлено, що внаслідок порушення герметичності водонепроникливого корпусу та потрапляння забортної води во внутрішні приміщення, стало причиною аварійної морської події 08.01.2024 з судном «Марс» (ІМО 8924264), що 19.01.2024 призвело до втрати морехідного стан судна і його затоплення на корму при крені на лівий борт. Також зазначені події змогли настати внаслідок відсутності з боку судновласника ПП «Фрог Агросервіс» належного контролю за технічним станом судна «Марс» (ІМО 8924264), не проведення необхідних регламентних ремонтних робіт та заходів по боротьбі за живучість судна під час його тривалої стоянки, а також відсутність на борту екіпажу для несення суднової вахти;протоколом огляду предмету від 27.09.2024, а саме мобільного телефону ОСОБА_7 під час якого було виявлено відомості про засновника ПП «Фрог Агросервіс» та аварійну морську подію судна «Марс»; розрахунком збитків, заподіяних наслідок забруднення із суден, кораблів та інших плавучих засобів територіальних і внутрішніх морських вод України, яким встановлено, що розмір збитків внаслідок витоку нафтопродуктів із судна «Марс» становить 422 051 доларів 07 центів США; висновком експерта №24-6680 судової інженерно-екологічної експертизи від 14 січня 2025 року, яким підтверджено розрахунок збитків, заподіяних наслідок забруднення із суден, кораблів та інших плавучих засобів територіальних і внутрішніх морських вод України здійснений ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), та встановлено заподіяння негативного впливу, у тому числі створення небезпеки для довкілля та спричинення істотного погіршення екологічної обстановки місцевості; висновком експерта №СЕ-19/116-24/12364-ФХД від 17.07.2024, яким встановлено, що акваторію морського порту Чорноморськ було забруднено залишковим нафтопродуктом мазутом;

Колегія суддів суду погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, вважає достатніми докази можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, а також зазначає, що виходячи зі стандарту доказування на стадії досудового розслідування, колегія не вбачає підстав вважати підозру необґрунтованою.

Доводи сторони захисту про те, що порушення герметичності корпусу бункерувальника «Марс», із подальшим потраплянням води жодним чином не перебувають у причинному зв`язку між фактом заподіяння шкоди та не могли залежати від волі підозрюваної ОСОБА_7 , а відтак, інкриміновані правопорушення не перебувають у причинному зв`язку із фактом заподіяння шкоди, колегія суддів відхиляє як такі, що не спростовують висновків про обґрунтовану підозру і мають бути предметом остаточної перевірки під час розгляду кримінального провадження по суті та стосуються питання винуватості особи. При перевірці підозри під час досудового розслідування слідчий суддя встановлює лише можливу причетність підозрюваного до події злочину, яка виправдовує втручання в права особи та здійснення щодо неї процесуальних дій.

Отже, з огляду на вищезазначені матеріали, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності в матеріалах кримінального провадження такого об`єму зібраних доказів, які на день складення повідомлення про підозру в своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають стандарту «достатніх підстав (доказів)», закріпленому в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та дали стороні обвинувачення підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Остаточна оцінка вчинених ОСОБА_7 дій та їх кваліфікація буде надана за результатом розгляду кримінального провадження по суті, у ході якого будуть відкриті всі матеріали досудового розслідування та надані суду для оцінки як ті докази, що обвинувачують, так і ті, що виправдовують особу.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК України).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, у даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені пунктами 1 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені наступним:

- ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого їй може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, остання, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. У п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») ЄСПЛ зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Тому, апеляційним судом було ретельно вивчено особу підозрюваної, яка раніше не судима, розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні немає, директор ПП «ФРОГ Агросервіс», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , володіє паспортам громадянина України для виїзду за кордон та має родичів в Австрії, на праві власності, користуванні та розпорядженні їй належить: земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0187 за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с/рада Чапаєвська (цільове призначення: для ведення ОСГ) розмір частки; земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0188 за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с/рада Чапаєвська (цільове призначення: для ведення ОСГ) розмір частки; земельна ділянка із кадастровим номером :02:002:1357 за адресою: АДРЕСА_2 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господальских будівель і споруд); земельна ділянка із кадастровим номером :04:013:0005 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господальских будівель і споруд); житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Наведене може свідчити про можливість підозрюваної залишати територію Українита спроможність останньої переховуватись як на території України, так і за її межами;

- враховуючи значення підозрюваної, як суб`єкта незаконних дій, з урахуванням активної стадії досудового розслідування, ОСОБА_7 , володіючи інформацією про кримінальне провадження стосовно неї, обставин, що є предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні, може вжити заходів, з метою знищення документів, які можуть містити відомості про експлуатацію судна, технічний нагляд, а також документи, які містять інформацію про власника судна, сплати портових зборів та інше, які станом на теперішній час не відшукані в ході проведення досудового розслідування;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у значній мірі підтверджується показаннями свідків варто враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- під час досудового розслідуванні ОСОБА_7 до останнього не надавала документи щодо бункерувальника «Марс» та діяльності ПП «Фрог Агросервіс», є підстави вважати, що остання може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника про те, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше до відповідальності не притягувалася, судимостей не має, за місцем мешкання характеризується позитивно, однак, у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час судового засідання та встановлені слідчим суддею ризики свідчать, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою із визначенням певного розміру застави, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваної, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню обставин у кримінальному провадженні.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку для суду, як і для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди. Сума застави, на думку колегії суддів, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави.

Отже, оскільки законодавцем не визначено чітких критеріїв обрання розміру застави у виключних випадках, визначення її грошового еквіваленту відбувається відповідно до внутрішнього переконання суду.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчим суддею при визначенні розміру застави враховано дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 , сімейний та майновий стан, інші характеризуючи відомості, надані сторонами, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється. Вищевказані обставини, як вірно встановив слідчий суддя, дають підстави при визначені розміру застави вийти за межі, встановлені п. 2 ч.1 ст. 182 КПК України, тобто застосувати виключний випадок.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що з огляду на матеріальне становище ОСОБА_7 , досліджене вище, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, розмірі збитків, застава у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 12 112 000 (дванадцять мільйонів сто дванадцять тисяч) гривень є достатньою для забезпечення виконання підозрюваною покладених процесуальних обов`язків і не є непомірною для неї.

Варто зауважити, що згідно ч. 2 ст. 182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною, достатньо мотивованою та обґрунтованою, зроблені висновки відповідають встановленим фактичним обставинам, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1КК України, в рамках кримінального провадження № 0000077, внесеного до ЄРДР 20 січня 2025 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4