В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, №0000365 від 12.07.2022 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Так відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам- військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розробили злочинну схему, відповідно до якої, особі призовного віку від 18 до 60 років, якій обмежено виїзд за кордон, надаються засоби та вказівки щодо місця та маршруту незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску.

На виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, ОСОБА_4 , діючи умисно, 12 липня 2022 року о 11:00 год., перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського №33, біля магазину «Океан», зустрівся з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншою невстановленою особою, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 та іншій невстановленій особі обмежено виїзд за кордон, повідомив останнім, що він організує їхнє переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, а саме до Словацької Республіки.

В подальшому, цього ж дня близько 14:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому на даний час органом досудового розслідування місці, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, зателефонував ОСОБА_6 та домовився про зустріч з останнім на непрацюючій АЗС, що по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», а саме перед в`їздом у місто Чоп Ужгородського району Закарпатської області.

Після цього, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, надав вказівку ОСОБА_7 та іншій невстановленій органом досудового розслідування особі сісти до його автомобіля марки «Кіа», моделі «SORENTO», д.н.з. НОМЕР_1 та відвіз вказаних осіб до залізничного вокзалу в м. Чоп, де пересадив їх до автомобіля марки «ВАЗ», моделі «Kalina», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого надав вказівку через деякий час поїхати до непрацюючої АЗС, що по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», а саме перед в`їздом у місто Чоп Ужгородського району Закарпатської області.

Надалі, цього ж дня близько 16:00 годин перебуваючи на непрацюючій АЗС, що по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», а саме перед в`їздом у місто Чоп Ужгородського району Закарпатської області, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_6 , під час чого повідомив останньому про необхідність відвезти ОСОБА_7 та іншу невстановлену особу чоловічої статі до прикордонного населеного пункту Палло, Ужгородського району, Закарпатської області, надати вказівки та вказати місце та маршрут незаконного перетину через державний кордон України поза пунктами пропуску до Словацької Республіки та останні зможуть безперешкодно перетнути державний кордон України, всупереч обмежень, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Разом з цим, того ж дня близько 16:20 год., ОСОБА_6 , на виконання заздалегідь розробленої з ОСОБА_4 злочинної схеми, спрямованої на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, перебуваючи за вищевказаною адресою, сів до автомобіля марки «ВАЗ», моделі «Каlina», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , в якому на задньому сидінні перебував ОСОБА_7 та невстановлена органом досудового розслідування особа, та наказав водію вказаного автомобіля вказівку їхати до населеного пункту Шишлівці, Ужгородського району, Закарпатської області.

Крім цього, близько о 16:50 год. ОСОБА_6 надав вказівку водію автомобіля марки «ВАЗ», моделі «Каlina» зупинитись в населеному пункті Шишлівці, Ужгородського району, після чого ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, надавши вказівку водію вказаного вище автомобіля відвести невстановлену органом досудового розслідування особу та ОСОБА_7 до населеного пункту Палло Ужгородського району Закарпатської області, що межує з Словацькою Республікою, після чого останні мали пройти в обхід прикордонного контролю до лінії державного кордону України та потрапити на територію Словацької Республіки.

У свою чергу, на виконання вказаної схеми, ОСОБА_4 , діючи умисно, 12 липня 2022 року о 16:50 год., приїхав до заздалегідь обумовленого з ОСОБА_6 місця за адресою: АДРЕСА_2, де став очікувати ОСОБА_6 , однак був викритий працівниками поліції.

У свою чергу, ОСОБА_6 перебуваючи у населеному пункті Шишлівці, перед в`їздом у населений пункт Палло Ужгородського району, Закарпатської області, був викритий працівниками поліції.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст. 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснив, що вказав, що за проханням знайомого на ім`я ОСОБА_10 підібрав двох невідомих йому людей в м. Ужгород біля магазину «Кефір» на вул. Грушевського та відвіз їх до м. Чоп на вокзал. В м. Чоп висадив їх біля мосту та поїхав назад до м. Ужгород. В подальшому зустрівся з ОСОБА_6 в с. Сюрте та підвіз його до м. Чоп до АЗС, де останнього чекав автомобіль під керуванням ОСОБА_8 .. В машині ОСОБА_8 знаходилися двоє осіб, яких ОСОБА_4 перед цим підвіз до м. Чоп за проханням ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_4 розвернувся та поїхав до м. Ужгород.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Зокрема, слідчий, прокурор згідно з ст.91 КПК України зобов`язані доказувати подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Тому суд дає оцінку лише доводам сторін, які стосуються організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, прокурор посилається на такі докази:

- Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000365 від 12.07.2022 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 332 КК України (т.1 а.с. 73);

- Протокол огляду місця події від 12.07.2022 року (т. 1 а.с.84 - 89), відповідно до якого предметом огляду була ділянка місцевості, що розташована за адресою: Ужгородський район, с. Бафта, а саме узбіччя дороги з правої сторони по вул. Головна, біля буд. 70. На узбіччі даної вулиці був припаркований автомобіль марки «ВАЗ», моделі «11183 KALINA» д.н.з. НОМЕР_3 . Біля узбіччя вказаного автомобіля на момент огляду був присутній водій, який назвався ОСОБА_9 , який в ході огляду надав добровільну згоду на проведення огляду вищеописаного автомобіля. Також на момент огляду на передньому пасажирському сидінні сиділа особа, яка назвалась ОСОБА_7 .

В подальшому, в ході огляду місця події ОСОБА_9 показав на місце, де він висадив одного з пасажирів свого автомобіля на ім`я ОСОБА_11 , а саме місце за адресою: АДРЕСА_3. На даній ділянці місцевості було виявлено особу чоловічої статі, який назвався ОСОБА_6 та підтвердив, що він був пасажиром вищевказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_9 .. Також ОСОБА_6 повідомив, що при ньому знаходяться два конверти, в середині яких повинні бути грошові кошти, які ОСОБА_6 добровільно надав працівникам поліції та в середині кожного з них знаходились грошові купюри номіналами по 100 (сто) доларів США кожна, загальною кількістю купюр 140 (сто сорок), що в сумі становить 14000 (чотирнадцять тисяч) доларів США.

В ході огляду було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 до транспортного засобу «ВАЗ», моделі «11183 KALINA» д.н.з. НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_12 ; транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «11183 KALINA» д.н.з. НОМЕР_3 ; конверт, в якому містилися грошові купюри номіналами по 100 (сто) доларів США кожна, загальною кількістю 140 (сто сорок) купюр, що в сумі становить 14000 (чотирнадцять тисяч) доларів США; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi - 8», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , номер сім-карти: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_9 ; виданий ОСОБА_6 мобільний телефон марки «TECNO SPARK-G», ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , номер мобільного оператора НОМЕР_10 ;

- Протокол огляду місця події від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 90 - 94), відповідно до якого предметом огляду була ділянка місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на узбіччі якої був припаркований автомобіль марки «КІА», моделі «Sorento», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_11 . Водієм даного автомобіля був ОСОБА_4 , який надав добровільний дозвіл на проведення огляду належного вищевказаного автомобіля.

В ході огляду було виявлено та вилучено книжечку, всередині якої знаходилось свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 на вищевказаний транспортний засіб, видане на ім`я ОСОБА_13 ; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А-32», ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , номер сім картки: НОМЕР_15 ; дерев`яний предмет, схожий на биту, без маркувань; металевий предмет, зовні схожий на биту, з написом «ВАТ»; також ОСОБА_4 добровільно видав 6 купюр, номіналом по 1000 грн. з серійними номерами: АД0623074, АВ2320791, АД9047182, АД9047057, АБ3407728, ЕГ1908097; 3 купюри номіналом по 200 грн з серійними номерами: УН1066744, ГЕ3032945, УТ7945687; 1 купюру номіналом 50 грн. з серійним номером ФЗ7119206; 2 купюри номіналом 20 грн. з серійними номерами: ЮГ7566962, ЕЖ9008028, 2 купюри номіналом по 10 грн. з серійними номерами: ЦЕ9163191, ЮЄ5956607, 1 купюру номіналом 5 грн. з серійним номером УЖ8415279 - загальна сума складає 6715 грн.; купюри номіналом по 100 доларів США в кількості 7 штук з серійними номерами: DL01359496A, KB51443622L, KL14867113B, DB51482453A, HB40367617L, HK01951447L; транспортний засіб марки «КІА» моделі «Sorento» д.н.з. НОМЕР_11 .

- Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2022 року (справа №308/8957/22, провадження 1-кс/308/2901/22), відповідно до якої слідчому слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_14 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «11185 Kalina», д.н.з. НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_4, огляд якого фактично проведено 12.07.2022 (т. 1 а.с. 97 - 99).

- Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2022 року (справа №308/8957/22, провадження 1-кс/308/2900/22), відповідно до якої слідчому слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_14 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «КІА» моделі «Sorento» д.н.з. НОМЕР_11 за адресою АДРЕСА_2, огляд якого фактично проведено 12.07.2022 (т. 1 а.с. 119 - 121).

- три протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 187 - 201) суд не бере до уваги з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В першому протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 187 - 191) зазначено, що на запитання, чи впізнає свідок ОСОБА_7 якусь із осіб, зображених на фотознімках, останній вказав рукою на фотографію номер три і заявив: «особу, яка зображена на фото №1 я впізнаю. Це чоловік на ім`я ОСОБА_15 . Він їздить на автомобілі марки Кіа соренто, саме вказаний ОСОБА_15 займався організацією мого незаконного перетину державного кордону України та встановлював суму коштів, за яку буде здійснено незаконний перетин державного кордону. Надавав вказівки іншим учасникам, постійно наполягав, щоб я передавав йому грошові кошти».

Відповідно до довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання «19» квітня 2022 року (т. 1 а.с. 191), на фото №3 зображений ОСОБА_4 - організатор незаконного переправлення осіб через державний кордон.

В другому протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 192 - 196) зазначено, що на запитання, чи впізнає свідок ОСОБА_7 якусь із осіб, зображених на фотознімках, останній вказав рукою на фотографію номер чотири і заявив: «особу, яка зображена на фото №4 я впізнаю, дану особу звуть ОСОБА_10 , з яким я познайомився на околиці м. Чоп на АЗС, який супроводжував мене під час організації мого незаконного перевезення через державний кордон України, інструктував мене про деталі та супроводжував безпосередньо. ОСОБА_10 виконував вказівки ОСОБА_15 , який організовував мій незаконний перетин державного кордону України».

Відповідно до довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання «19» квітня 2022 року (т. 1 а.с. 196), на фото №3 зображений ОСОБА_8 - пособник незаконного переправляння осіб через державний кордон, який за вказівками ОСОБА_4 здійснював безпосереднє переправляння особи.

Судом встановлено, що особа, зображена на фото №3, яка згідно даного протоколу є ОСОБА_8 , зображена також у попередньому протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яка згідно цього протоколу є ОСОБА_4 .

Крім того, згідно третього протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 197 - 201) на запитання, чи впізнає свідок ОСОБА_7 якусь із осіб, зображених на фотознімках, останній вказав рукою на фотографію номер три і заявив: «особу, яка зображена на фото №3 я впізнаю. Це чоловік на ім`я ОСОБА_10 . Я познайомився з ним на околиці м. Чоп на АЗС, він супроводжував мене під час організації мого незаконного переправлення через державний кордон України, інструктував мене про деталі та супроводжував безпосередньо. ОСОБА_10 виконував вказівки ОСОБА_15 , який організував мій незаконний перетин державного кордону України. ОСОБА_10 я передав грошові кошти в двох конвертах, що в сумі 14000 доларів США».

Відповідно до довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання «19» квітня 2022 року (т. 1 а.с. 201), на фото №3 зображений ОСОБА_6 - пособник незаконного переправляння осіб через державний кордон, який за вказівками ОСОБА_16 здійснював безпосереднє переправлення особи. Проте судом встановлено, що у даному протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фото №4 зображена та сама особа, що і в попередніх двох вищеописаних протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, але згідно довідки про осіб які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання «19» квітня 2022 року (т. 1 а.с. 201) дана особа не має відношення до даного кримінального провадження.

Оскільки, враховуючи розбіжності та неточності в даних протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, неможливо встановити, хто саме зображений на фотознімках, суд визнає такі докази неналежними та недостовірними.

- З протоколу огляду предмету від 30.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 204 - 224), згідно якого було проведено огляд мобільного телефону марки «Tecno Spark» моделі «TECNO KE7», який належить ОСОБА_6 , вбачається, що останній 12.07.2022 року в період з 14:20 по 00:11 а також 11.07.2022 року у період з 12:16 по 16:25 мав телефонні розмови з ОСОБА_9 , про що свідчить наявність п`яти вхідних викликів, двох вихідних викликів та одного пропущеного виклику на телефон за номером НОМЕР_16 , який згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2022 року належить ОСОБА_9 .

- Протокол огляду предмету від 30.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 225 - 227), згідно якого було проведено огляд мобільного телефону марки «Sigma» моделі «X-style 14 Mine», який належить ОСОБА_17 суд не бере до уваги, оскільки такий є неналежним доказом, так як не містить відомостей, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

- З протоколу огляду предмету від 30.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 228 - 237), згідно якого було проведено огляд мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A32», який належить ОСОБА_4 , вбачається, що останній 12.07.2022 року в період з 11:27 по 17:36 мав телефонні розмови з ОСОБА_6 , про що свідчить наявність семи вхідних викликів, семи вихідних викликів, а також одного вихідного виклику в додатку «Viber» на телефон за номером НОМЕР_17 , який згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2022 року належить ОСОБА_6 .

- З протоколу огляду предмету від 30.07.2022 року з додатками (т. 1 а.с. 238 - 244), згідно якого було проведено огляд мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «REDMI 8», який належить ОСОБА_9 , вбачається, що останній 12.07.2022 року в період з 00:11 по 15:06 мав телефонні розмови з ОСОБА_6 , про що свідчить наявність чотирьох вхідних викликів та трьох вихідних викликів на телефон за номером НОМЕР_17 , який згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2022 року належить ОСОБА_6 .

- Протокол огляду предмету від 30.07.2022 року з додатками (т. 2 а.с. 1 - 8), згідно якого було проведено огляд мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy S7 edge», який належить ОСОБА_17 суд не бере до уваги, оскільки такий є неналежним доказом, так як не містить відомостей, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

- Аналітичне досьє на транспортні засоби ВАЗ Kalina, д.н.з. НОМЕР_3 та КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_11 із зазначенням маршруту їх руху у період часу з 08:00 год по 19:00 год 12.07.2022 року, відповідно до якого автомобіль ВАЗ Kalina, д.н.з. НОМЕР_3 як об`єкт пересування використовується ОСОБА_9 та ОСОБА_18 .. Даний транспортний засіб у вказаний період часу починає рух о 16:03:23 та фіксується у точці контролю «Номерна_Чоп_Приозерна», де автомобіль рухається на виїзд з м. Чоп в напрямку с. Соломонове. Подальший рух автомобіля зафіксовано о 16:04:54 в точці контролю «Номерна_КПП_Тиса_кордон», під час руху в напрямку КПП «Тиса». За кілька хвилин о 16:06:33 у точці контролю «Номерна_КПП_Тиса_кордон», рух вказаного автомобіля фіксується у зворотному напрямку з подальшою реєстрацією о 16:07:35 на в`їзді до м. Чоп у пункті спостереження «Номерна_Чоп_Приозерна». О 16:24:46 рух вказаного автомобіля знову зафіксовано у точці контролю «Номерна_Чоп_Приозерна» під час виїзду з м. Чоп у напрямку с. Соломоново.

У вказаний період часу 12.07.2022 року фіксація руху автомобіля КІА Sorento, д.н.з. НОМЕР_11 розпочинається о 10:57:18 у точці контролю «Дендеші - Блистіва» та рухається на в`їзд у м. Ужгород по вул. Українська. Наступна фіксація автомобіля відбувається о 11:02:39 у точці контролю «Мукачівська - Станційна» по вул. Анкудінова, автомобіль рухається у напрямку залізничного вокзалу, після чого прямує пр. Свободи до перехрестя з вул. Минайська. Подальший рух автомобіля відбувається за маршрутом із фіксацією у наступних контрольних точках: о 11:09:08 «8 березня Легоцького (на гімназію)» та о 11:09:14 «8 березня - Легоцького (виїзд з міста)» (рух у напрямку вул. Волошина), о 11:15:46 «Минайська - Можайського 1» та о 11:15:49 «Минайська - Можайського 2» (рух зі сторони вул. К.Патруса у бік перехрестя вул. Минайська - вул. О.Бородіна) та о 11:36:14 «Номерна_Грушевського_8 березня» (рух у напрямку перехрестя з вул. М.Заньковецької). Відновлення реєстрації подальшого руху автомобіля відбувається через дві години о 13:51:31 з фіксацією у контрольній точці «Номерна_Розівка_Чоп» під час виїзду з м. Ужгород у напрямку м. Чоп. О 15:47:49 у контрольній точці «Номерна_Розівка_Кільце» зафіксовано рух автомобіля у зворотному напрямку зі сторони м. Чоп та відразу ж о 15:48:07 зафіксовано повторний рух у напрямку м. Чоп, після чого фіксація подальшого руху вказаного автомобіля у запитуваний період часу припиняється.

- Протокол огляду аудіо документа від 05.09.2022 року (т. 2 а.с. 52 - 60), відповідно до якого об`єктом огляду являються аудіофайли, надані свідком ОСОБА_7 в ході додаткового допиту свідка від 05.09.2022, які містяться на носії інформації - диск «CD-R, 700 MB, 80 min» «ARITA». Як вбачається з даного протоколу, на зазначеному диску зафіксовано розмову декількох осіб. Зі змісту даної розмови суд дійшов висновку, що мова йшла про організацію незаконного перетину двох осіб через державний кордон України до Словацької Республіки за плату, а саме по 7000 (сім тисяч) доларів США з кожного. Одразу по завершенню даної розмови розпочалося затримання.

Даний доказ суд вважає недопустимим з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч. 2 ст. 246 КПК України).

Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ч. 4 ст. 246 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КПК України Контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться в таких формах:

1) контрольована поставка;

2) контрольована та оперативна закупка;

3) спеціальний слідчий експеримент;

4) імітування обстановки злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 271 КПК України про результати контролю за вчиненням злочину складається протокол, до якого додаються речі і документи, отримані під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. Якщо контроль за вчиненням злочину закінчується відкритим фіксуванням, про це складається протокол у присутності такої особи.

Згідно пункту 1.12.4 Розділу І Інструкції «Про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року № 114/1042/516/1199/936/1687/5/ спеціальний слідчий експеримент полягає у створенні слідчим та оперативним підрозділом відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки дійсних намірів певної особи, у діях якої вбачаються ознаки тяжкого чи особливо тяжкого злочину, спостереження за її поведінкою та прийняттям нею рішень щодо вчинення злочину.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Враховуючи здійснення ОСОБА_7 звукозапису розмови про організацію незаконного перетину двох осіб через державний кордон України до Словацької Республіки за плату та затримання, яке розпочалось відразу після завершення даної розмови, суд дійшов висновку, що органами досудового розслідування фактично було проведено таку негласну слідчу (розшукову) дію як контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.

Проте матеріали справи не містять ні постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, як цього вимагає ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 251 КПК України, ні відповідного протоколу за результатами проведення контролю за вчиненням злочину, як цього вимагає ч. 4 ст. 271 КПК України. В свою чергу результати проведення контролю за вчиненням злочину органами досудового розслідування було зафіксовано в протоколі огляду аудіо документа від 05.09.2022 року (т. 2 а.с. 52 - 60).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК України).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

Таким чином, суд визнає протокол огляду аудіо документа від 05.09.2022 року (т. 2 а.с. 52 - 60) недопустимим доказом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що мав довести двох невідомих людей до зупинки, яких зустрів у м. Чоп, за вказівкою в телефонному режимі від ОСОБА_4 .. З якою метою мав довести вказаних осіб йому не повідомляли. В подальшому посадив цих осіб до машини та вирушив до населеного пункту Палло, де мав їх висадити на зупинці. По дорозі біля «ліса» біля заправки до машини підсів ОСОБА_19 . В подальшому повернулися до м. Чоп, оскільки не мали пального, після чого поїхали до с. Галоч. Проте до вказаного місця так і не доїхали, оскільки їх зупинили працівники поліції. Грошових коштів за дані послуги ні від кого не отримував. Зазначив, що у вказаних осіб були при собі один чи два конверти з грошима, які один з цих осіб передав ОСОБА_6 ..

Допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не видалося можливим, незважаючи на вжиття судом всіх можливих заходів, а саме неодноразове постановлення ухвал про привід даного свідка та накладення на нього грошових стягнень за неявку до суду (ухвали від 13.02.2023 року, 29.03.2023 року, 07.08.2023 року, 25.08.2023 року). Жодна з ухвал про привід свідка ОСОБА_7 виконана не була.

Також судом досліджено наступні письмові докази: доручення про проведення досудового розслідування від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 74); повідомлення про початок досудового розслідування від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 75); постанову про визначення групи слідчих від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 76); постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 77 - 78); рапорт помічника чергового відділу поліції №1 Ужгородскього районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 12.07.2022 року, відповідно до якого 12.07.2022 року о 17:01 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12.07.2022 о 17:00 з адресою: Ужгородський район, сю Галоч, вул. Центральна оперуповноважений міграційної служби затримано двох осіб, які сприяли незаконній переправі через ДК особам, що підлягають мобілізації (т. 1 а.с. 80); рапорт заступника начальника СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_20 від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 81); повідомлення про виявлення кримінального правопорушення (протиправного діяння, що містить ознаки злочину) від 12.07.2022 року №5/3-49 (т. 1 а.с. 82 - 83); клопотання про проведення обшуку транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «11185 Kalina», д.н.з. НОМЕР_3 , який проводився за адресою АДРЕСА_4 від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 100 - 103); постанову про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 104 - 106); клопотання про арешт майна від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 106 - 111); ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2022 року (справа №308/8957/22, провадження 1-кс/308/2903/22) про арешт майна (т. 1 а.с. 112 - 114); клопотання про проведення обшуку транспортного засобу марки «КІА» моделі «Sorento» д.н.з. НОМЕР_11 , який проводився за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 115 - 118); постанову про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 122 - 125); клопотання про арешт майна від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 126 - 131); ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2022 року (справа №308/8957/22, провадження 1-кс/308/2904/22) про арешт майна (т. 1 а.с. 132 - 135); постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 136 - 137); клопотання про арешт майна від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 138 - 142); ухваласлідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2022 року (справа №308/8957/22, провадження 1-кс/308/2902/22) про арешт майна (т. 1 а.с. 143); клопотання про проведення обшуку від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 144 - 145); вимогу у ДІТ ГУНП в Закарпатській області на ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 147 - 148); відповідь на запит, яка надійшла з КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 10.08.2022 року №267/2022 (т. 1 а.с. 149); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 150 - 153); пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 154 - 157); протокол роз`яснення права на захист від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 158); повідомлення про підозру від 13.07.2022 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (т. 1 а.с. 159 - 163); вимога у ДІТ ГУНП в Закарпатській області на ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 166 - 168); відповідь на запит, яка надійшла з КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 10.08.2022 року №266/2022 (т. 1 а.с. 169); характеристику на гр. ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 170 - 171); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 172 - 175); доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 12.07.2022 року №007-70000723 (т. 1 а.с. 176); пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 177 - 180); протокол роз`яснення права на захист від 13.07.2022 року (т. 1 а.с. 181); повідомлення про підозру від 13.07.2022 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (т. 1 а.с. 182 - 186); доручення (в порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України) від 12.07.2022 року (т. 1 а.с. 202 - 203); лист заступника начальника НОМЕР_18 прикордонного загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника головного оперативно-розшукового відділу підполковника ОСОБА_21 щодо виконання доручення (т. 2 а.с. 9); Заяву ОСОБА_7 від 13.07.2022 року (т. 2 а.с. 21); розписку ОСОБА_7 про отримання грошових коштів на зберігання від 13.07.2022 року (т. 2 а.с. 22); рішення ради оборони області №38 від 22.07.2022 року (т. 2 а.с. 23); розпорядження №378 від 22.07.2022 року Закарпатської обласної військової адміністрації (т. 2 а.с. 24); акт про примусове відчуження або вилучення майна (т. 2 а.с. 25 - 26); лист №12036/106/25/1-2022 від 03.09.2022 року (т. 2 а.с. 27); лист №12038/106/25/1-2022 від 03.09.2022 року (т. 2 а.с .28); клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів від 05.09.2022 року (т. 2 а.с. 30 - 34); постанову про тимчасовий доступ до речей і документів від 05.09.2022 року (т. 2 а.с. 35 - 40); клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів від 05.09.2022 року (т. 2 а.с. 41 - 45); постанову про тимчасовий доступ до речей і документів від 05.09.2022 року (т. 2 а.с. 46 - 51).

Відповідно до положень ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Щодо вищенаведених показів свідка, то, з врахуванням вищенаведених порушень, допущених органами досудового слідства, вони, самі по собі, не можуть слугувати безумовними доказами вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 332 КК України. Крім того, з показів свідка ОСОБА_8 не вбачається в діях ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 7 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Стандартом у кримінальному провадженні має бути доведення винуватості «поза всяким сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04. 2011 року (п. 150), «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 року (п. 253), чого у даному кримінальному провадженні не досягнуто.

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед Судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину (постанови Верховного Суду від 30.05.2019 року по справі № 736/1627/17 та від 01.08.2019 року по справі № 242/3846/14-к).

Обставинами, які підлягають доказуванню стороною обвинувачення (ст. 92 КПК України) згідно ст. 91 КПК України є у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета.

Як вбачається із вищенаведеного, обвинувачення базується на недопустимих доказах, які доказами наявності в діяннях ОСОБА_4 вини бути не можуть, з огляду на допущення вказаних порушень органом досудового слідства, а також з врахуванням невизнання своєї вини самим обвинуваченим.

Інших доказів, які б прямо або непрямо підтверджували існування чи відсутність вини обвинуваченого, сторона обвинувачення не надала.

Таким чином, в ході судового розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було доведено що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, оскільки докази сторони обвинувачення ні самі по собі, ні у своїй сукупності, не підтверджують цих обставин, оскільки отримані з порушенням процесуальної процедури та визнані судом недопустимими.

Стаття 92 КПК України чітко покладає обов`язок доказування всіх необхідних обставин саме на сторону обвинувачення. Винуватість не може ґрунтуватися на припущеннях або міркуваннях сторони обвинувачення. А тому сукупність зібраних доказів є недостатньою для встановлення факту доведеності вини обвинувачених у вчиненні злочину.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину та не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у законному порядку, що також відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КК України та ст. 17 КПК України. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи трактуються на її користь. А згідно п. 2 ч. 2 ст. 129 Конституції України основами судочинства у тому числі є забезпечення доведеності вини.

Положенням ст.17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Роз`яснення суворого додержання, закріпленого у ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, передбачені також у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, то згідно з ч. 1 ст. 373 КПК України, ухвалюється виправдувальний вирок.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В силу норм ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Капо проти Бельгії» 42914/98 від 13.01.2005 року «в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі п. 2 ст. 6 Європейської конвенції прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення».

А у п. 54 рішення по справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» 18731/91 від 08.02.1996 року ЄСПЛ дійшов такого висновку: «виведення розумних висновків з поведінки заявника мало наслідком перекладення тягаря доведення з обвинувачення на захист, а отже, і порушення принципу презумпції невинуватості».

Окрім того, п. 53 рішення ЄСПЛ від 20.09.12 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України» вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Такий же висновок зроблено ЄСПЛ і в п. 45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), де зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11.07.13 року у справі «Вєренцов проти України»).

Крім того, у п. 146 рішення по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мінеллі проти Швейцарії» від 25.03.1983 року № 49, у п. 30 Суд зазначає, що принцип презумпції невинуватості є одним з елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, сторона обвинувачення повинна довести «кожний факт», пов`язаний із злочином та вказаний в обвинувальному акті, щоб не існувало жодної розумної підстави для сумнівів. Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у справі відсутні достатні та достовірні докази, які би вказували на наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено його винуватості поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана.

У відповідності до вимог ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено: 1) вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. При цьому згідно з ч. 3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині виправдувального вироку має міститися формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

В судовому засіданні даних які б доводили, що діями ОСОБА_4 було вчинено незаконне переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, не встановлено, а тому його слід виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, Керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України і виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку з недоведеністю вчинення даного кримінального правопорушення.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайоннного суду Закарпатської області від 21.07.2022 року (справа №308/8957/22, провадження 1-кс/308/2903/22) - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайоннного суду Закарпатської області від 25.07.2022 року (справа №308/8957/22, провадження 1-кс/308/2904/22) - скасувати.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 до транспортного засобу марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , яке упаковано до паперового конверту; транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «11183 Kalina», д.н.з. НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_12 або іншій уповноваженій ним особі;

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8», який упакований в спец пакет НПУ № INP1016389 - повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- мобільний телефон марки «TECHNO SPARK-6», який упаковано в спец пакет НПУ № INP1016388; два паперові конверти, в яких знаходились 140 купюр, номіналом по 100 доларів США в сумі 14000 доларів США - повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб марки «KIA» модель «Sorento», серії НОМЕР_12 ; транспортний засіб марки «KIA», моделі «Sorento», д.н.з. НОМЕР_11 - вважати таким, що примусово відчужено на підставі Рішення №38 від 22.07.2022 року ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації, Розпорядження №378 від 22.07.2022 року Закарпатської обласної військової адміністрації та Акту про примусове відчуження або вилучення майна від 29.07.2022 року;

- мобільний телефон марки «Samsung A-32», який упаковано в спецпакет «ЕС» 3701964; предмет, схожий на дерев`яну биту; металевий предмет, схожий на биту; грошові кошти в сумі 6715 гривень, а саме: 6 купюр номіналом 1000 гривень з серійними номерами: АД0623074; АВ2320791; АД9047182; АД9047057; АБ3407728; ЕГ1908097; 3 купюри номіналом по 200 гривень з серійними номерами: УН1066744; ГЕ3032945; УТ7945687; 1 купюру номіналом 50 гривень з серійним номером ФЗ7119206; 2 купюри номіналом 20 гривень з серійними номерами: ЮГ7566962; ЕЖ9008028; 2 купюри номіналом 10 гривень з серійними номерами: ЦЕ9163191; ЮЄ5956607; 1 купюру номіналом 5 гривень з серійним номером УЖ8415279; 7 купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: DL01359496A; KB51443622L; KL14867113B; DB51482453A; HB40367617L; HK01951447C; KL14203026C, що в сумі складає 700 доларів США, які упаковано в спец пакет НПУ №PSP1174193 - повернути ОСОБА_4 .

Припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути повністю заставодавцю ОСОБА_22 заставу у розмірі 198 480,00 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 копійок), внесену нею за квитанцією від 14.07.2022 року № за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайоннго суду: ОСОБА_1