У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/766/25

№ 1-кп/183/1045/25

13 лютого 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001152 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Фрунзівський район Одеська область, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водія-електрика 1 обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790058А (5339), у званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлоград Павлоградський район Дніпропетровська область, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, військовослужбовця під час мобілізації на особливий період, номер обслуги відділення вогневого ураження 1 штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , у званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ( в режимі відеоконференції)

встановив:

27 січня 2025 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від заступника керівника прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001152 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Також прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, з метою забезпечення судового розгляду, так як нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилися, ризики, враховані судом при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою на цей час не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав можливим призначення судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважав можливим призначення судового розгляду, просив змінити раніше застосований до нього запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 вважав можливим призначення судового розгляду.

Захисник ОСОБА_11 вважав можливим призначення судового розгляду. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає, що, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Захисник ОСОБА_9 вважав можливим призначення судового розгляду. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає, що, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, прокурором не доведено, пояснив, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має місце постійного мешкання, є військовослужбовцем, також звернув увагу, що прокурор звернувся з цим клопотання раніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_7 вважав можливим призначення судового розгляду, просив долучити до справи позовну заяву про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши прокурора, обвинувачених, потерпілого, захисників, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку про таке.

Обвинувальний акт підсудний Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, підстав для закриття кримінального провадження, зупинення чи повернення обвинувального акту суд не встановив.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затверджені прокурором дотримані вимоги закону.

Питання про витребування речових доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження підлягає вирішенню під час розгляду справи по суті, відповідно до вимог ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором доведено, що на теперішній час продовжують існувати та не зменшились передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів за які, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може вплинути на свідків які йому знайомі, експертів, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також суд вважає таким, що не зменшився ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи сукупність викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, суд дійшов висновку, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 доцільно продовжити дію застосованого раніше до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Суд вважає, що захисниками ОСОБА_5 не надано будь-яких об`єктивних даних, які би безумовно вказували на необхідність зміни або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та наявність вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає можливим визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

За змістом п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене суд вважає можливим визначити обвинуваченому заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 200,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 314-317, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Кримінальне провадження №0001152 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України призначити до судового розгляду в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на 20 лютого 2025 року о 14 год. 00 хв.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання обвинувачених, повідомити прокурора, захисників, потерпілого, викликати свідків.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2025 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200,00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті гривень)

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- повернутися до місця несення військової служби та продовжити виконання обов`язків військової служби;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

- не спілкуватися зі свідками в цьому кримінальному провадженні щодо обставин кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ).

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення тільки в частині продовження запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1